ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2020 р.           Справа№ Б13/115-12
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Грека  Б.М.
суддів:            Копитової  О.С. 
          Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання: Ковган О.С.	
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 17.03.2020	

розглянувши матеріали апеляційних скарг	Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА»; Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»	
на ухвалу	Господарського суду Київської області від 20.11.2019	
у справі	№Б13/115-12 (судді: Лопатін А.В., Бабкіна В.М., Конюх О.В.)	
за заявою до	Приватного підприємства «Пітик» Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг»	
про	банкрутсво	

ВСТАНОВИВ
Постановою господарського суду Київської області від 22.10.2014 р. визнано банкрутом Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута                                 ДП Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. постанову господарського суду Київської області від 22.10.2014 р. у справі № Б13/115-12 скасовано; матеріали справи № Б13/115-12 повернуто до господарського суду Київської області для подальшого розгляду в іншому складі суду.
Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. по справі № Б13/115-12  залишено без змін.
Ухвалою суду від 16.10.2019 р. замінено кредитора Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на правонаступника Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"; замінено кредитора Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг"  - Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області;
В ухвалі Господарського Київської області від 20.11.2019, судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 доведено набуття прав вимоги до боржника в даній справі від Приватного підприємства „Пітик", у зв`язку з чим, заява гр. ОСОБА_1 про заміну кредитора у даній справі на правонаступника.
Ухвалою Господарського Київської області від 20.11.2019 заяву гр. ОСОБА_1 від 26.09.2019 б/н про заміну кредитора на правонаступника задоволено. Замінено кредитора Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" - Приватне підприємство "Пітик" на правонаступника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Затверджено мирову угоду, укладену 15.10.2019 між боржником - Державним підприємством Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" в особі тимчасово виконуючого обов`язки директора ОСОБА_2 та кредиторами в особі голови комітету кредиторів - Міністерства оборони України, схвалену комітетом кредиторів боржника протокольним рішенням від 15.03.2019 №26 та погоджену 15.10.2019 органом управління майном - Міністерством оборони України.
Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2019, в якій просить скасувати її.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "ГАЛИЧИНА" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2019, в якій просить скасувати її в частині затвердження мирової угоди.
Згідно із витягом з протоколів автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 апеляційні скарги передано на розгляд суду у складі: головуючий суддя Грек   Б.М., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.
Апеляційні скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначено, що місцевий суд не мав права затверджувати мирову угоду, адже вона грунтується на ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який втратив чинність. Тобто судом заздалегідь затвердження неправомочний правовий акт, який містить норми, що встратили чинність. Також зазначено, що мирова угода затревджена фактично в інтересах виклюно найбільшого кредитора.
17.02.2020 від Арбітражного керуючого надійшов відзив, в якому зазначено, що мирова угода погоджена Міністерством оборони України, як органом уповноваженим управляти державним майном. Зазначено, що враховуючи той факт, що ДП МОУ «Білоцерківвський військовий торг» є державним підприємством, суд першої інстанції при затверджені мирової угоди вірно застосував вимоги ГПК України.
25.02.2020 від Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив, в якому зазначено, що підримують апеляційні скарги та вважають, що суд затвердив мирову угоду на  нормах, що встратили чинність.
17.03.2020 від Міністерства оборони України надійшов відзив, агрументовується тим, що мирова угода має на меті відновлення платоспроможності підприємства.
Представники сторін, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду.
Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1   статті 9 Господарського процесуального кодексу України   ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2   статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"   усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній       формі не пізніше       наступного       дня       після       їх виготовлення       і       підписання.
Згідно з ч.ч. 1, 2   ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1   ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до ч. 4   ст. 13 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в процедурі банкрутсва надійшла заява про затвердження мирової угоди у справі № Б13/115-12 про банкрутство Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг", з долученим текстом мирової угоди.
Вказана заява подана з посиланням на приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, якою суд керувався під час розгляду даної справи станом на дату звернення з заявою про затвердження мирової угоди, а саме: що діяла до 19.01.2013 р.).
Зазначенно, що 15.03.2019 комітетом кредиторів Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" прийнято рішення: укласти мирову угоду (нова редакція) між боржником та комітетом кредиторів боржника у справі про банкрутство № Б13/115-12; зобов`язати розпорядника майна, у встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" термін подати мирову угоду (нова редакція) на затвердження до господарського суду Київської області; зобов`язати боржника направити мирову угоду після погодження Міністерством оборони України на адресу всіх кредиторів ДП МОУ "Білоцерківський військовий торг".
Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції прийшов до висновку, що мирова угода стосується лише прав та обов`язків кредиторів та боржника, підписана уповноваженими на це особами, зміст укладеної між сторонами мирової угоди не суперечить чинному законодавству України і не зачіпає прав та інтересів інших осіб, сторонам відомі наслідки затвердження судом мирової угоди, про що зазначено у мировій угоді.
Апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.
15.03.2019 комітетом кредиторів Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" прийнято рішення: укласти мирову угоду (нова редакція) між боржником та комітетом кредиторів боржника у справі про банкрутство № Б13/115-12; зобов`язати розпорядника майна, у встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" термін подати мирову угоду (нова редакція) на затвердження до господарського суду Київської області; зобов`язати боржника направити мирову угоду після погодження Міністерством оборони України на адресу всіх кредиторів ДП МОУ "Білоцерківський військовий торг", відповідні докази надати суду (протокол № 26).
Відповідно до ст. 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 р., якою суд керувався під час розгляду даної справи на дату прийняття комітетом кредиторів рішення про укладення мирової угоди та на дату звернення до суду з заявою про затвердження мирової угоди, далі-Закон) під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди. Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.
Згідно з частиною першою статті 36 Закону мирова угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг, визначених статтею 31 цього Закону.
Дослідивши текст мирової угоди від 15.10.2019, судом встановлено, що предметом мирової угоди є домовленість сторін про відстрочку та розстрочку погашення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів боржника в четверту чергу (п.п. 2.2.1, 2.2.2 мирової угоди), а також списання (прощення) вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів боржника в шосту чергу (п.п. 2.2.3. мирової угоди). 
Мирова угода укладається щодо непогашених вимог кредиторів, включених судом до реєстру вимог кредиторів до боржника на загальну суму - 73258752,54 грн. (п. 3.1. мирової угоди). 
Метою мирової угоди є відновлення платоспроможності боржника - Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг".
Мирову угоду підписано тимчасово виконуючим обов`язки директора Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" - ОСОБА_2 та зі сторони кредиторів представником голови комітету кредиторів - Міністерства оборони України - Татарчук Р.О. та її погоджено Міністерством оборони України (орган управління майном боржника).
До мирової угоди долучено докази здійснення погашення грошових вимог, включених до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" в першу, другу та третю черги задоволення. 
Слід зазначити, що представником голови комітету кредиторів боржника 19.11.2019 подано докази направлення копії мирової угоди всім кредиторам Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг".
Статтею 37 Закону передбачено, що мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається. Мирова угода має містити положення про: розміри, порядок і строки виконання зобов`язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини. Крім цього, мирова угода може містити умови про: виконання зобов`язань боржника третіми особами; обмін вимог кредиторів на активи боржника або його корпоративні права; задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону.
Мирова угода підписана уповноваженими на те особами, зміст укладеної між сторонами мирової угоди відповідає розділу IV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 р., якою суд керувався під час розгляду даної справи на дату прийняття комітетом кредиторів рішення про укладення мирової угоди та на дату звернення до суду з заявою про затвердження мирової угоди).
Разом з тим, судом встановлено, що 21.10.2019 р. введено в дію   Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 р. № 2597-VIII, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУПБ передбачено, що з дня введення в дію цього   Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього   Кодексу   незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу      перебувають на стадії санації. 
Відповідно до положень Кодекс України з процедур банкрутства щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута (ст. 6 Кодексу).
Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства, положеннями якого суд має керуватись під час розгляду справ про банкрутство, в тому числі, провадження в яких порушено до введення його в дію, не передбачено можливість укладення та затвердження мирової угоди у справі про банкрутство.
Поряд з зазначеним, судом також враховано, що відповідно до приписів частини першої статті 2 вказаного Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частиною шостою статті 12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Приписами Господарського процесуального кодексу України, в свою чергу, передбачено укладення між сторонами у справі мирової угоди та затвердження її судом.
Слід зазначити, що під час розгляду мирової угоди в даній справі, судом першої інстанції здійсненно всі процесуальні дії щодо її розгляду згідно ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який на час вчинення всіх дій був чинним. Судом при прийнятті мирової угоди також враховано, що відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" встановлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини сьомої ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.
Як приписами Кодексу України з процедур банкрутства так і приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 р., якою суд першої інстанції керувався під час розгляду даної справи на дату прийняття комітетом кредиторів рішення про укладення мирової угоди та на дату звернення до суду з заявою про затвердження мирової угоди) передбачено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу.
Як вже зазначалось, з мирової угоди вбачається, що її підписано тимчасово виконуючим обов`язки директора Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" - ОСОБА_2 та зі сторони кредиторів представником голови комітету кредиторів - Міністерства оборони України Татарчук Р.О. Дану мирову угоду погоджено Міністерством оборони України (орган управління майном боржника).
Крім того, рішення про укладення мирової угоди в даній справі та подання її на затвердження до суду від імені всіх кредиторів, враховуючи положення законодавства, було прийнято комітетом кредиторів боржника (протокол від 15.03.2019 р. № 26).
Положеннями ст. 192 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.   Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Розглянувши, заяву та мирову угоду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, що мирова угода стосується лише прав та обов`язків кредиторів та боржника, підписана уповноваженими на це особами, зміст укладеної між сторонами мирової угоди не суперечить чинному законодавству України і не зачіпає прав та інтересів інших осіб, сторонам відомі наслідки затвердження судом мирової угоди, про що зазначено у мировій угоді, а відтак суд вважає за можливе задовольнити подану заяву та затвердити укладену у даній справі мирову угоду.
Згідно з п. 7 частини першої ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та встановлені в ході судового розгляду обставини як судом першої так і апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви та затвердження мирової угоди та за наслідком закриття провадження у справі.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.
У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду  ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції   - без змін.   
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України,  Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд
                                                                 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.11.2019 у справі №Б13/115-12 залишити без змін.
Матеріали справи №Б13/115-12 направити до Господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Грек 

Судді                                                                                О.С. Копитова

                                                                                О.М. Остапенко

повний текст виготовлено 19.03.2020