ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
       31 березня 2020 року                                                                  м. Київ
 
справа № 755/10121/19
 
провадження № 22-ц/824/3097/2020
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
Іванової І.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С. 
сторони :
позивач -Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»
 
відповідач -  ОСОБА_1 
             
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року у складі судді Катющенко В.П., повний текст складений 15.11.2019 року,
встановив:
 
У червні 2019 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  та просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 07 лютого 2012 року. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що  ОСОБА_1  звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 07 лютого 2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач зазначає, що банком надана до суду копія анкети-заяви від 07 лютого 2012 року, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання картки, також з копії анкети-заяви вбачається, що позичальник висловила свою згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг.  
Відповідач підписуючи анкету-заяву від 07 лютого 2012 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловила свою згоду з формою договору та його умовами.
На підставі укладеного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку. На картку 07 лютого 2012 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 4 000 грн., який в подальшому було збільшено до 12 000 грн.
Скаржник також вказує, що відповідач після отримання картки та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась карткою, а також отримала кредитні кошти з власної ініціативи.
Більш того, із виписки про рух коштів на картковому рахунку вбачається, що за час дії договору, відповідач активно користувалась банківським продуктом - карткою із встановленим кредитним лімітом, постійно знімаючи готівку, розраховувалась через термінали в магазинах, а отже й отримала кредитну картку із встановленим лімітом. 
Позивач зауважує, що погашаючи заборгованість ОСОБА_1 фактично визнала факт отримання нею кредитних коштів.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 07 лютого 2012 року  ОСОБА_1 підписала анкету-заяву б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 11).
Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «Приватбанк», заборгованість відповідача перед банком на 16 травня 2019 року складає 23 454 грн. 39 коп., з яких 10 124 грн. 10 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4 788 грн. 89 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту;  6 848 грн. 33 коп. пеня за прострочене зобов`язання; 100 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована складова), 1 093 грн. 07 коп. (процентна складова)(а.с. 4-10). 
Відмовляючи в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог. 
Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що 07 лютого 2012 року банк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 07 лютого 2012 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості.
Однак, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.
Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису ОСОБА_1 
Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування.
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом  ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт  та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника,  не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами  шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь  АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту.
В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих коштів.
З огляду на наведене,  у суду першої інстанції були відсутні підстави відмови у задоволенні позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 кредитних коштів  в сумі 10 124 грн. 10 коп., які вона фактично отримала на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  
Враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-
 
постановив :
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного  товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) кредитні кошти в розмірі 10 124 грн. 10 коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного  товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 2 072 грн. 75 коп. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:    

Судді: