КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа №752/12108/19
провадження № 22-ц/824/7302/2020
04 червня 2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд   у складі колегії суддів :
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А.
при секретарі Примушку О. В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  Акціонерного товариства "УкрСиббанк" про  видачу дубліката виконавчого листа,  поновлення пропущеного строку для  пред`явлення виконавчого документа до  виконання, в справі  за позовом Акціонерного комерційного  інноваційного банку "УкрСиббанк" до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3   про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УкрСиббанк" на  ухвалу Голосіївського районного  суду  м. Києва  від  06 грудня  2019 року у складі судді Мазура  Ю.Ю.,
 
встановив:
 
У червні 2019 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду  з вказаною заявою, посилаючись  на  те,  що рішенням  Голосіївського районного  суду м. Києва  від  24 грудня  2009 року  з    ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 стягнуто  у солідарному  порядку  на  користь  ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість  за  договором  кредиту  в сумі 239 346 доларів  73 центів, що за курсом  НБУ  станом на  23.11.2010  року  становить  1 899 862 грн 54  коп., судові  витрати по оплаті судового  збору  в сумі 1 700 грн, витрати на  інформаційно-технічне  забезпечення  розгляду справи  в сумі 120 грн,  а всього                    1 901 682, 54  грн. 
01.06.2011 видано виконавчий лист №2-194/10  про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором на загальну  суму                 1 901 682,54 грн.
20.07.2011  головним державним виконавцем відділу  державної виконавчої служби  Дарницького  управління  юстиції  Зайцевою  К.В. винесено  постанову про  відкриття виконавчого  провадження  №27662070. 
14.11.2012  головний державний виконавець  Дарницького  районного  відділу   виконавчої служби  міста Київ  Головного  територіального  управління  юстиції  у місті Києві Зайцева К. В.   винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7  ч.1 ст.47  Закону  України "Про виконавче провадження".
Станом  на  06.06.2019  постанови  про  повернення вказаного  виконавчого  документа стягувачу  від 14.11.2012  та оригінал  виконавчого листа про стягнення  заборгованості з ОСОБА_1    на  адресу АТ "УкрСиббанк" не  надходила.  
Відповідно  до відповіді   Дарницького  районного  відділу   виконавчої служби  міста Київ  Головного  територіального  управління  юстиції  у місті Києві від  10.04.2019, надати  детальну  інформацію  щодо здійснення  виконавчого провадження  та  про  відправку виконавчого  листа  не  виявилося можливим,  оскільки  виконавче провадження  знищено  за  закінченням терміну  зберігання. 
З огляду  на  вказані  обставини, а також  те, що  заборгованість   боржником  не  погашена, АТ  "УкрСиббанк"  просило видати  дублікат виконавчого листа  №2-1941/10 про стягнення  з ОСОБА_1   на  користь  АТ "УкрСиббанк"  заборгованості за кредитним договором  на загальну  суму 1 901 682 грн 54 коп.,  визнати  строк  на  пред`явлення вказаного   виконавчого  листа до виконання   пропущеним з поважних причин  та його поновити. 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року у задоволені заяви відмовлено.
 В апеляційній скарзі представник АТ "УкрСиббанк" - адвокат Кочін Г. І., посилаючись  на  порушення  судом  першої інстанції норм  матеріального  та процесуального  права,    просить скасувати  ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року та винести нове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі,  здійснити перерозподіл  судових  витрат.
Апеляційна  скарга  мотивована тим, що  висновок  суду  першої інстанції  про недоведеність   поважності причин пропуску строку  для  пред`явлення  виконавчого  документа до  виконання є передчасним. 
Так,  судом  не було  надано заявнику  можливості   подати пояснення   стосовно поданої заяви, оскільки  прибувши 06.12.2019  в  судове засідання представник АТ "УкрСиббанк"  після  довготривалого  очікування отримав усну  інформацію  від  секретаря  судового  засідання  про  завантаженість  судді  та необхідності розгляду  ним великої кількості справ та пропозицію  залишити письмову  заяву та очікувати  судову  повістку на наступну  дату. Заявник вважає,  що  вказані  дії суду  призвели до порушення  принципу справедливості та змагальності сторін, позбавили його можливості  довести  обставини, які  мають значення   для справи. 
Щодо  видачі дублікату  виконавчого  документу  заявник зазначив, що   АТ "УкрСиббанк"  не  отримувало будь-якими засобами поштового  зв`язку  відправлень постанов  про  розшук майна боржника від  11.04.2012, про  зупинення  від  11.04.2012 та поновлення  виконавчого провадження від 13.11.2012, про   повернення  виконавчого  документа стягувачу від 14.11.2012,   та не  отримувало   оригінал  виконавчого  документу №2-1941/10  від 01.06.2011.
Дізнавшись  про   повернення     виконавчого  документа стягувачу, в березні  2019  року  представник АТ "УкрСиббанк" на  прийомі у державного виконавця намагався з`ясувати  місцезнаходження виконавчого  листа №2-1941/10  про стягнення  з  ОСОБА_1 заборгованості та отримав усну  відповідь  про  знищення  матеріалів  виконавчого провадження.
На  думку АТ "УкрСиббанк",   саме державна  виконавча служба  мала  надати докази,  які свідчать  про   направлення постанови про  повернення  виконавчого  документа та виконавчого листа стягувачу. Відсутність  вказаних доказів підтверджує доводи заявника про  неотримання ним оригіналу  виконавчого листа та постанови про  повернення виконавчого  документа стягувачу. 
Крім цього,  положення  п.17.4 Розділу  ХІІІ Перехідних положень ЦПК  України не  містять  положень щодо необхідності  надання  доказів  втрати  оригіналу  виконавчого  листа та наводити  причини його  втрати.
З огляду на  те, що  виконавчий  документ №2-1941/10  від 01.06.2011 було загублено, строк  на     його  пред`явлення до виконання   пропущено  з поважних причин, АТ "УкрСиббанк"  просить  апеляційну  скаргу  задовольнити.
Правом надання  відзиву на апеляційну  скаргу  учасники справи не  скористались.
В судове засідання  учасники справи не  з`явились,  про  день,час та місце розгляду справи   повідомлені  судом  належним чином. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла висновку,  що апеляційна  скарга  не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Судом встановлено, що рішенням Голосіївського  районного суду міста Києва від 24 грудня  2009 року з   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 стягнуто  у солідарному  порядку  на  користь  ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість  за  договором  кредиту  в сумі 239 346 доларів  73 центів, що за курсом  НБУ  станом на  23.11.2010  року  становить  1 899 862 грн 54  коп., судові  витрати по оплаті судового  збору  в сумі 1 700 грн, витрати на  інформаційно-технічне  забезпечення  розгляду справи  в сумі 120 грн,  а всього 1 901 682, 54  грн. 
Ухвалою  Апеляційного  суду  м. Києва  від  18 лютого  2011 року апеляційну  скаргу  представника ОСОБА_1 -  ОСОБА_5   на  рішення Голосіївського  районного суду міста Києва від 24 грудня  2009 року залишено  без розгляду.
З огляду  на вказану  обставину,   судове рішення  набрало  законної сили 04 січня  2010  року. 
На підставі вказаного судового  рішення 02 червня 2011 року представник АТ «УкрСиббанк»  отримав три виконавчі  листи, які банк  пред`явив до виконання  (а.с. 192 т.1).
27.09.2013 державним виконавцем   ВДВС Баштанського  районного  управління  юстиції  винесено постанову  про   закінчення виконавчого  провадження  щодо   боржника  ОСОБА_3 на  підставі  п.3 ч.1 ст.49, ст.50  Закону України "Про виконавче  провадження".  Виконавчий лист щодо  вказаного  боржника  повернуто  Голосіївському районному  суду  м. Києва   (а.с.194-197 т.1).
28.11.2016  представник  ПАТ "УкрСиббанк"  звернувся до  суду  з заявою про   видачу дубліката виконавчого  листа  про стягнення  з ОСОБА_2    заборгованості за  кредитним договором  (а.с. 200 т.1).
Ухвалою  Голосіївського районного  суду  м. Києва  від  10 січня  2017  року   видано замість  втраченого   оригіналу дублікат   виконавчого  листа відносно  боржника ОСОБА_2 .  Дублікат виконавчого  листа отримано   представником  стягувача 19.07.2017 (а.с.  232-236, 242  т.1).
11.06.2019 АТ "УкрСиббанк"  звернулося до суду  з заявою про   поновлення  пропущеного строку  на  пред`явлення  виконавчого  документа до виконання  відносно  боржника ОСОБА_2 (а.с. 2 т.2).
Ухвалою  Голосіївського районного  суду  м. Києва  від  27 серпня 2019 року  заяву задоволено.  Поновлено  ПАТ "УкрСиббанк" пропущений строк  для  пред`явлення  дублікату виконавчого  листа   відносно  боржника ОСОБА_2 до виконання (а.с. 19-22 т.1).
Як вбачається  з матеріалів справи, 20.07.2011   головним державним виконавцем  відділу  державної  виконавчої служби   Дарницького управління  юстиції   Зайцевою  К. В. винесено постанову про   відкриття виконавчого  провадження  №27662070 з  виконання   виконавчого  листа  №2-1941/10, виданого  01.06.2011,  боржник ОСОБА_1 (а.с.  44 т.2).    
28.03.2019  АТ "Укрсиббанк"  звернулося до  начальника Дарницького  районного  відділу  державної  виконавчої служби  міста Київ  Головного  територіального  управління  юстиції  у м. Києві з заявою   про надання  довідки  про  знищення  матеріалів  виконавчого провадження  щодо  боржника ОСОБА_1 (а.с.45 т.2).
10.04.2019   Дарницький районний відділ   державної виконавчої   служби м. Київ  Головного  територіального  управління  юстиції у м. Києві   повідомив  АТ "УкрСиббанк" про те, що 14.11.2012 державним виконавцем   винесено  постанову  про   повернення виконавчого  документа стягувачу на  підставі п.7 ч.1 ст.47  Закону  України "Про виконавче провадження" (боржник чи майно  не  виявлені  протягом року  з дня оголошення  розшуку). Виконавче  провадження  знищено.  Станом на  10.04.2019  виконавчий лист   повторно   до відділу  не  надходив (а.с.46 т.2)
Відмовляючи  у задоволенні  заяви  АТ  "УкрСиббанк", суд першої інстанції  виходив з  недоведеності поважності причин  пропуску строку  для пред`явлення  виконавчого документу до  виконання, оскільки заявником   протягом  тривалого часу не  вчинялися  жодні  дії, спрямовані  на  звернення   виконавчого  листа до  виконання. 
Колегія суддів  вважає  такий висновок  суду  першої  інстанції  правильним. 
Відповідно  до ч.1 ст.21 Закону  України "Про виконавче провадження" в редакції, що  діяла  на  час набрання  судовим рішенням  законної сили, виконавчі документи  можуть  бути пред`явлені  до виконання  в такі строки: 1) виконавчі листи та інші  судові документи - протягом  трьох  років. 
Відповідно  до  ч.2 ст.21 цього  Закону, строки, зазначені  у частині  першій  цієї  статті, встановлюються: 1)для виконання  рішень і вироків суду  у частині  майнових стягнень  - з наступного  дня після  набрання  рішенням  законної сили чи закінчення строку,  встановленого  у  разі  відстрочки чи розстрочки виконання  рішення,  а у випадках, коли рішення  підлягає  негайному виконанню,- з наступного  дня після  його постановлення. 
Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження"  в редакції, чинній на час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.
Вказаний правовий висновок наведений Верховним Судом в постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18).
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Матеріали справи не  містять   доказів   звернення   АТ "УкрСиббанк"  із  заявою  про видачу  дубліката виконавчого  листа   до закінчення строку,  встановленого  для  пред`явлення  його  до  виконання.
Згідно  ч. 1 ст.433 ЦПК  України у разі пропуску строку  для  пред`явлення виконавчого  документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Як зазначає сам заявник та підтверджено  матеріалами справи,  інформація про  повернення  виконавчого  документа стягувачу щодо  боржника ОСОБА_1   з  14.11.2012  була  розміщена  в Єдиному  державному  реєстрі  виконавчих  проваджень (а.с.47-49  т.2). 
Матеріали справи не  містять  доказів,  що  починаючи з  14.11.2012 та протягом  строку, встановленого  Законом  України "Про виконавче провадження",   заявник вживав активні дії для реалізації своїх прав по виконанню рішення суду, звертався   з відповідними заявами  до виконавчої  служби  з приводу  з`ясування   місцезнаходження  виконавчого  листа, обставин   повернення  його стягувачу тощо. 
Як вбачається  з матеріалі справи, 28.11.2016  представник стягувача  звертався з заявою про   видачу дубліката виконавчого  листа лише щодо  боржника   ОСОБА_2 при наявності  достатніх  відомостей про те, що  судове рішення  боржником   ОСОБА_1 також  не  виконується. 
Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду залишається невиконаним, не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.
Посилання заявника на порушення судом положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення, колегія суддів вважає безпідставним, так як суд у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту прав стягувача. Останній  не був позбавлений  можливості домогтися  виконання  судового  рішення, винесеного на  його  користь, у випадку  пред`явлення  виконавчого  листа до виконання   у  строк,  визначений законом. 
Посилання заявника на порушення його права на мирне володіння майном, що передбачене статтею 1 Першого  протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, є безпідставним, оскільки стягувач без поважних причин  протягом  семи років з моменту повернення не  пред`являв  виконавчий  документ до виконання та не довів  факт втрати оригіналу відповідного виконавчого документу.
Враховуючи те, що можливість відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання передбачена нормами цивільного процесуального законодавства, зважаючи на тривалість пропуску такого строку, відсутність доказів поважності причин його пропуску, відмова у поновленні такого строку не суперечить міжнародно-правовим актам щодо захисту прав і свобод людини та практиці Європейського суду з прав людини, а застосовувані судом обмеження переслідують легітимну мету та зберігають розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями, доводи апеляційної скарги про порушення права позивача на справедливий судовий розгляд є необґрунтованими та підлягають відхиленню.
Судом  встановлено,  що  повернення  виконавчого  листа стягувачу відбулося 14 листопада  2012 року, при цьому із заявою про видачу дубліката виконавчого  листа АТ "УкрСиббанк" вперше звернулося до  суду лише у червні 2019 року.
Таким чином, заява про видачу дубліката виконавчого документа подана після  закінчення строку, встановленого для пред`явлення  виконавчого документа до виконання, що  є самостійною підставою для  відмови у її задоволенні.
Є необґрунтованими доводи скаржника в тій частині,  що  останній  був позбавлений  можливості особисто  прийняти  участь  в судовому  засіданні  та довести  обґрунтованість  поданої ним заяви. 
Як вбачається  з матеріалів справи,  представник АТ "УкрСиббанк" -  адвокат Лісовський С. В.  06.12.2019  звернувся до  суду з заявою, в якій  просив  розглянути справу   без його участі (а.с.57  т.2).
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не  вбачається. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній  частині залишає без змін, а подану  апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УкрСиббанк"  заишити без задоволення. 
Ухвалу Голосіївського районного  суду  м. Києва  від  06 грудня  2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в частині  відмови у видачі дублікату виконавчого  листа  може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення  складено  05 червня 2020  року.
 
Суддя-доповідач:                                                   Г. М. Кирилюк 

Судді:                                                                      І. М. Рейнарт                                 

                                                                                 Т. А. Семенюк