ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 березня 2020 року           справа №200/13022/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                             Сіваченко І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення військово - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Бабіч С.І.) від 21 грудня 2019 року у справі №200/13022/19-а (дата складання повного тексту рішення 21 грудня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення військово - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення військово - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини; визнано протиправною відмову у нарахуванні та виплаті позивачу допомоги при народженні дитини, на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання призначити та здійснити виплату державної допомоги при народженні дитини, на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 07.10.2019 р.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовані рішення від 08 жовтня 2019 року про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини; зобов`язано призначити та здійснити виплату допомоги при народженні дитини за її заявою № 1879 від 07 жовтня 2019 року.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що позивачу було відмовлено в призначенні допомоги на підставі того, що позивач звернувся не в термін, який встановлений ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п.12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затв. постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751.
Відповідачем на адресу суду надіслано клопотання в якому просив розгляд справи проводити за відсутністю представника відповідача. 
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Позивач, є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.12). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області позивач народила дитину - ОСОБА_2 , про що 18 червня 2018 року за № 232 Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис (а.с13).
Позивач та її дитина є внутрішньо переміщеними особами, згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1421-5000208493 від 07 жовтня 2019 року та № 1421-5000208540 від 07 жовтня 2019 року, перемістились з тимчасово окупованої території (смт. Пантелеймонівка, Донецької області) та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).
07 жовтня 2019 року позивач звернулась із заявою про призначення державної допомоги при народження дитини відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми"(а.с.36-37). 
08 жовтня 2019 року, на підставі вказаної заяви відповідачем прийнято рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми, яке хоча і названо рішенням про призначення допомоги, проте, містить фразу: "Немає права на ДОПОМОГА ПРИ НАРОДЖЕННІ ДИТИНИ" (а.с.35).
Крім цього, 08 жовтня 2019 року відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 , у якому зазначено: " Допомогу не призначати згідно ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII (а.с.33).
Згідно повідомлення № 08/3-03190 від 08.10.2019 року позивачу відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини на підставі ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», у зв`язку з тим, що звернення за її призначенням надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (а.с.34). 
Наведені обставини сторонами не оспорюються. 
Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII (далі Закон №2811-XII) встановлено, шо громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України, призначення і виплата якої здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.
Умови призначення і виплати державної допомоги та перелік документів, необхідних для її призначення, визначено цим Законом та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).
За приписами статті 11 Закону № 2811-XII для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.
Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. 
Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження . Із заявою про призначення допомоги при народженні дитини позивач звернувся 07 жовтня 2019 року, тобто із пропуском 12 місяців після народження дитини.
У той же час, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отже, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. В даному випадку відмова відповідача, в першу чергу, призводить до порушення інтересів дитини.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької області, виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, а тому задовольнив позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у призначені допомоги при народженні дитини.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 226/318/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 243/6956/1. 
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов,
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення військово - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року у справі №200/13022/19-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року у справі №200/13022/19-а - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 11 березня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                             І.В. Сіваченко