ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«28» квітня 2020 року 
м. Харків
справа № 643/955/19-ц
провадження 22ц/818/2571/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», представник відповідача – Пац Є.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року в складі судді Букрєєвої І.А.
в с т а н о в и в:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконними дій, розірвання договору та стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що в квітні 2018 року нею відкрито в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» мультивалютний рахунок та видано дві картки № НОМЕР_1 (USD) та № НОМЕР_2 (UAH) для отримання Swift переказу.

Зазначила, що 25 квітня 2018 року на її картку № НОМЕР_1 (USD) зараховано грошові кошти у сумі 155 000,00 доларів США, що отримані нею через Swift переказ від її тітки громадянки США – Lorrain Angele Dopson у якості фінансової допомоги. ОСОБА_3 ці кошти, вона використовувала їх на свої особисті потреби.

Вказала, що 18 травня 2018 року відповідач електронною поштою повідомив, що її рахунок, на якому залишилось 44 204,68 доларів США заблоковано банком на підставі Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Постанови Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу», у зв`язку з чим банком ведеться відповідна перевірка.

В подальшому банк повідомив, що не може повернути переказ у сумі 44 204,68 доларів США назад відправнику, а в телефонному режимі працівник банку пояснив, що банк не може розблокувати її рахунок і видати їй грошові кошти, що знаходяться на її рахунку.

Зазначила, що у червні та у жовтні 2018 року вона повторно направляла на адресу відповідача письмові заяви щодо розблокування її карткового рахунку з вимогою повернення коштів. В серпні 2018 року банк, не обґрунтовуючи причини, відмовив в обслуговуванні банківської картки, чим фактично позбавив її права розпоряджатися своїми коштами. На другу її заяву, яка отримана банком 08 жовтня 2018 року, відповідь, інформації та документів не надав. Крім того, нею направлено до банку заяви про надання їй копії договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку, за яким закріплені картки № НОМЕР_1 (USD) та № НОМЕР_2 (UAH), а також виписки про рух коштів по рахункам, які також не були надані банком.

Вказала, що вона не може отримати жодної інформації по її рахункам, банк не надає жодних виписок, документів, договорів тощо, пов`язаних з цими рахунками, не повідомляє жодних причин, за яких заблоковано рахунок, жодних пояснень про строк його блокування та умови, за яких може бути розблокований рахунок. З 18 травня 2018 року по теперішній час пройшло вісім місяців, однак питання про розблокування рахунку досі не вирішено, що є незаконним, адже вона не може володіти, користуватись та розпоряджатись належними їй грошовими коштами.

Посилалася на те, що блокування рахунку при всіх умовах можливе максимум на два дні, а при блокуванні правоохоронними органами на місяць. Проте, станом на момент подання позову з моменту блокування банком її рахунку вже пройшло вісім календарних місяців, однак рахунки досі незаконно заблоковані банком, що порушує її права.

З вересня 2018 року відповідач взагалі припинив надання їй послуг, в тому числі, в автоматичному режимі у колл-центрі банку та з цього часу вона не може отримати ніяку інформацію про наявність коштів на рахунку, номер рахунку, відкритий на її ім`я. Проте, укладаючи договір банківського рахунку вона розраховувала на належне та вільне користування своїми власними коштами шляхом їх переказу, оплати товарів і послуг на користь інших фізичних та юридичних осіб, зняття готівки для власних потреб.

Просила визнати незаконними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» із заблокування рахунку, за яким видано банківські картки № № НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH), відкритого на її ім`я у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»; розірвати договір банківського рахунку, за яким видано банківські картки № НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH), укладений між нею та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк»; стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на її користь грошові кошти в розмірі 44 204,68 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення суду, що містяться на банківському рахунку, за яким видано банківські картки № НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH) у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року позов  ОСОБА_1 – задоволено; визнано незаконними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» із заблокування рахунку, за яким видано банківські картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH), відкритого на ім`я  ОСОБА_1 у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; розірвано договір банківського рахунку, за яким видано банківські картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH), укладений між  ОСОБА_1  та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь  ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 44 204,68 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення суду, що містяться на банківському рахунку №  НОМЕР_1 (USD), за яким видано банківські картки №  НОМЕР_1  (USD), № НОМЕР_2  (UAH) у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»; стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. 

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що згідно Умов і Правил надання банківських послуг отримувач Swift-переказу повинен надати за вимогою банку підтверджуючи документи, однак позивачка повідомила, що кошти надійшли їй від родичів для придбання житла, проте, не надала жодних доказів ані родинних стосунків з ініціатором переказу, ані призначення такого переказу; що, враховуючи те, що позивачка не заперечувала проти факту укладення договору приєднання, договору іншого змісту не надала, висновки суду першої інстанції щодо неможливості встановлення змісту укладеного між сторонами договору є такими, що не ґрунтуються на законі.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

17 квітня 2020 року від представника банку надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких він вважав, що оскільки банк сплатив визначену позивачкою суму, відсутній предмет спору.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року клопотання педставника банку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору залишено без задоволення.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 28 квітня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представника банку надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника банку, яке задоволено. 

Заяв від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно залишити без задоволення, рішення суду – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що оскільки своїми діями з блокування карткового рахунку банк порушив права та інтереси позивачки на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, в даному випадку - грошовими коштами, позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 лютого 2017 року між банком та  ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання  до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (а. с.67).

На підставі вказаного договору банком видано  ОСОБА_1 платіжні картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH). 

25 квітня 2018 року на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (USD) зараховано грошові кошти в розмірі 155 000,00 доларів США, що отримані нею через Swift-переказ від Lorraine A Dopson (а. с.68-70).
18 травня 2018 року на електронну адресу ОСОБА_1 від банку надійшло повідомлення, в якому зазначено, що її платіж зупинено валютним контролером банку через те, що в призначенні платежу вказано: «Purpose. Buying ІНФОРМАЦІЯ_1 from ІНФОРМАЦІЯ_2 Veronika Humenchuk to resell ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Для розгляду можливості зарахування переказу – НОМЕР_3 НОМЕР_4 і розблокуванню суми 44 204,68 USD банк просив надати документи про те, що саме купує відправник, суть операції і документи по ній. Також, позивачку додатково проінформовано, що фінансовий моніторинг банку зафіксував те, що фінансові операції клієнта не відповідають характеру діяльності клієнта та запропоновано звернутися до відділення банку для проходження ідентифікації (а. с.11-12). 

При цьому, банк повідомив ОСОБА_1 , що під час аналізу підстав для повернення частини вхідного платежу 155 000,00 USD від 25 квітня 2018 року виявлено ряд індикаторів ризикової фінансової операції, обумовлених в Постанові Правління Національного банку України від 15 серпня 2016 року № 369 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками аналізу та перевірки документів (інформації) про фінансові операції та їх учасників». У зв`язку з чим, відповідно до статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк вимушений відмовитись від проведення фінансової операції з повернення частини переказу. Запропоновано повернути всю суму переказу, або надати підтвердні документи по отриманій сумі (а. с.13).

У червні 2018 року ОСОБА_1 на адресу банку направила дві заяви, в яких просила надати банківську виписку про рух грошових коштів за її рахунком, за яким закріплені картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH) з моменту відкриття по теперішній час; копію договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку, за яким закріплені картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH); розблокувати її рахунок та видати їй залишок у сумі 44 204,68 доларів США, що знаходяться на її картці № НОМЕР_1 (а. с.14,16-17).

Також, ОСОБА_1 повідомила банк про те, що фінансова операція на суму 155 000,00 доларів США перерахована на її рахунок як фінансова допомога близької їй людини, громадянина США, для придбання квартири в Україні для особистого проживання та просила пояснити, чому кошти, які надійшли ще 28 квітня 2018 року частково були їй видані, а за спливом деякого часу залишкова сума заблокована (а.с.15).

За результатами розгляду вказаних заяв, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» надав відповідь № 20.1.0.0.0/7-180727/1198 від 21 серпня 2018 року, в якій повідомив, що банк припинив обслуговування її платіжної картки. Правовою підставою для припинення обслуговування є пункт 1.1.3.2.3 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.18).

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 повторно на адресу банку направила заяви, в яких просила надати банківську виписку про рух грошових коштів за її рахунком, за яким закріплені картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH) з моменту відкриття по теперішній час; копію договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку, за яким закріплені картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH); розблокувати її рахунок та видати їй залишок у сумі 44 204,68 доларів США, що знаходяться на її картці № НОМЕР_1 (а. с.20-21, 24).

Зі службової записки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 23 травня 2018 року № Э.16.0.0.0/7-901 вбачається, що на клієнта  ОСОБА_1 11 травня 2018 року зайшли два Swift-переказа: 24 квітня 2018 року в сумі 155 000,00 USD та 14 травня 2018 року в сумі 300 000,00 USD на банківський рахунок № НОМЕР_1 . Перша сума була отримана клієнтом і частина суми знята з картки, а по другій сумі від банку відправника American Bank Center був отриманий запит на повернення коштів. Було встановлено обмеження на картку клієнта № НОМЕР_1 за проханням банку, так як ця картка була зазначена в переказі для отримання. Вказано, що клієнт не може надати родинні чи інші документи під ці суми. У зв`язку з цим запропоновано перевірити клієнта на зв`язок з відправником коштів, вжити заходів по поверненню коштів відправнику та перевірити ОСОБА_1 на причетність до шахрайства (а. с.60-62).

Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного на підставі службової записки від 23 травня2018 року № Э.16.0.0.0/7-901, у період часу з 24 квітня 2018 року на ім`я клієнта ОСОБА_1 направлено два Swift-переказа: 24 квітня 2018 року в сумі 155 000,00 USD (еквівалент 4 006 750,00 грн) та 14 травня 2018 року в сумі 300 000,00 USD (еквівалент 7 755 000,00 грн), який заблоковано у зв`язку надходженням скарги від іноземного банку American Bank Center. Грошові кошти в сумі 110 796,85 USD зняті у період часу з 27 квітня 2018 року до 12 травня 2018 року в касі відділення № 1 Харківського ГРУ (м. Харків, проспект Науки № 38), особисто клієнтом та через банкомати ПриватБанку, розташовані у м. Харкові: САНА1777, САНА9411, САНА7511, САНА7506, САНА 7511 та м. Києві САК28464 особисто клієнтом. Кратку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 заблоковано з залишком коштів НОМЕР_5   НОМЕР_6 USD, її віднесено до списку обмежень. Проводиться службова перевірка.

В ході встановлення контакту з отримувачем переказу ОСОБА_1 остання повідомила, що кошти надійшли їй від родичів для придбання житла, але надати будь-які докази своїх слів не змогла. ОСОБА_1 внесено до списку обмежень банківського обслуговування за кодифікатором 1.41 шахраї в електронних операціях (а. с.63-66).
З роздруківки запиту про повернення грошових коштів у сумі 300 000,00 доларів США отримана від American Вank Сenter від 18 травня 2018 року, вбачається на англійській мові « ІНФОРМАЦІЯ_4 return ІНФОРМАЦІЯ_5 funds us ІНФОРМАЦІЯ_6 have received ІНФОРМАЦІЯ_7 », що відповідно до даних англо-українського словника перекладається на українську мову як «Будь ласка, поверніть кошти, які ми отримали після повідомлення американського банківського центру» (а. с.75).

Оформлюючи картковий рахунок,  ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з пунктом 1.1.3.2.3 яких, у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за договором.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

Згідно з частинами першою-другою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. 

Частиною третьою статті 1066 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положенням частини першої статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Пунктом 12 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним в інших випадках, установлених договором.

Відповідно до частини другої статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов`язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України, зокрема: 
- клієнтів (крім банків, зареєстрованих в Україні), що відкривають рахунки в банку;
- клієнтів, які здійснюють фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу;
- клієнтів (осіб) у разі виникнення підозри в тому, що їх фінансові операції (фінансова операція) можуть (може) бути пов`язані (пов`язана) з фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення;
- клієнтів, які проводять перекази без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 15 000,00 грн, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі, в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою ніж 150 000,00 грн, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі, в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості;
- клієнтів, що здійснюють фінансові операції з готівкою без відкриття рахунка на суму, що дорівнює або перевищує 150 000,00 грн, або у сумі, еквівалентній зазначеній сумі, у тому числі, в іноземній валюті, банківських металах, інших активах.

Згідно з частиною третьою статті 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті.

Тобто, положеннями статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та частиною сьомою статті 9 Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції клієнтом ідентифікація, верифікація клієнта здійснюються також у разі проведення ним фінансової операції на суму, визначену частиною першою статті 15 цього Закону незалежно від того, проводиться така фінансова операція одноразово чи як кілька фінансових операцій, які можуть бути пов`язані між собою. У разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний провести поглиблену перевірку клієнта.

Дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо блокування, зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати усім вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Однак, аналіз частини п`ятої статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» дозволяє дійти висновку, що у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:
ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкту первинного фінансового моніторингу;

є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Частиною 6 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Матеріали справи свідчать про те, що  ОСОБА_1 є клієнтом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», якій на підставі договору про надання банківських послуг надано платіжні картки №  НОМЕР_1 (USD), № НОМЕР_2 (UAH). 

25 квітня 2018 року на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (USD) зараховано грошові кошти в розмірі 155 000,00 доларів США, які надійшли через Swift-переказ від Lorraine A Dopson. Частину з цих грошей ОСОБА_1 отримала через банкомати банку. Залишок з цих грошей не змогла отримати, оскільки 18 травня 2018 року банком рахунок ОСОБА_1 заблоковано. 

Як вбачається з матеріалів справи підстав для блокування банківського рахунку ОСОБА_1 не було. Проведене банком службове розслідування не підтвердило незаконних дій позивачки. 14 лютого 2020 року банком виплачено ОСОБА_1 залишок коштів Swift-переказу в розмірі 44 203,15 доларів США, що свідчить про те, що блокування банківського рахунку було неправомірним. Банком не виконано вимоги статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», які передбачають звернення банку до уповноваженого органу щодо порушення кримінального провадження з приводу незаконних дій позивачки або порушення нею вимог чинного законодавства.

За таких обставин та з підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо того, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» належним чином не обґрунтував правомірність блокування рахунку позивачки, оскільки не довів наявність передбачених законом підстав для вчинення дій з блокування рахунку  ОСОБА_1 , а саме, звернення до уповноваженого органу щодо порушення кримінального провадження з приводу незаконних дій позивачки або порушення нею вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим і було встановлено обмеження на її картки, як зазначає Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

В свою чергу, укладаючи договір банківського рахунку позивачка розраховувала на належне та вільне користування своїми власними коштами шляхом їх переказу, оплати товарів і послуг на користь інших фізичних та юридичних осіб, зняття готівки для власних потреб, однак неправомірні дії банку позбавили її цього права, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Посилання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на те, що позивачка не заперечувала факт укладення договору приєднання, договору іншого змісту не надала, висновки суду першої інстанції щодо неможливості встановлення змісту укладеного між сторонами договору є такими, що не ґрунтуються на законі, колегія суддів не приймає, виходячи з наступного.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови і Правила надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, що міститься в матеріалах справи, не містить підпису позичальника, тому його не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. 

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Інші доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» – залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                     І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 30 квітня 2020 року.