ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1666/19                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                            Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.
          за участю секретаря                                                            Муханькової Т.В.          
                                                  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
 В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства юстиції України «Про відмову в державній реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» від 20.08.2018 року № 377/19.4, прийняте державним реєстратором Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Заєць Юлією Анатоліївною ; зобов`язання відповідача  зареєструвати політичну партію «РІШУЧИХ ДІЙ» на підставі поданої 29.12.2015 року заяви ОСОБА_1 від 28.12.2015 року про реєстрацію політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» та доданих до неї документів.
Окружний адміністративний суд м.Києва своїм рішенням від 15 січня 2020 року позов задовольнив. 
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт посилається на необґрунтованість позовних вимог та хибність висновків суду першої інстанції про неправомірність рішення Міністерства юстиції України.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.
19.05.2020 року на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника апелянта.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, на установчому з`їзді Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» від 03.02.2015 року (протокол № 1) були прийняті рішення, зокрема, про створення Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ»; про затвердження Програми та Статуту Партії; про обрання Голови та надання повноважень на здійснення державної реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» у встановленому законом порядку.
29.12.2015 року на виконання наданих повноважень на здійснення державної реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ», позивач  звернувся до відповідача зі заявою, додавши до неї наступні документи: статут і програму політичної Партії; протокол установчого з`їзду Партії із зазначенням дати і місця його проведення, кількості учасників, які проголосували за створення політичної партії; 10 108 підписів громадян України, зібраних на підтримку рішення про створення політичної партії та засвідчені особами, які збирали підписи; відомості про склад керівних органів Партії; платіжний документ, що посвідчує внесення реєстраційного збору; назва та адреса банківської установи, в якій Партія відкриватиме рахунки; додатково, реєстраційну картку форми 1 на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи.
28.01.2016 року відповідачем за результатом розгляду установчих документів, поданих на реєстрацію Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ», було підготовлено правовий висновок, затверджений 01.03.2016року, у якому зазначено, що може бути відмовлено у реєстрації    Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» на підставі статті 11 Закону України «Про політичні партії в Україні», оскільки програма Партії носить декларативний характер та, всупереч, статті 7 зазначеного Закону, не містить чітко викладених цілей та завдань Партії.
14.03.2016 року на підставі вказаного висновку, відповідачем було прийнято рішення, оформлене наказом від № 706/5 «Про відмову в реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ».
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 року по справі №826/6077/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення Міністерства юстиції України про відмову в реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ», яке оформлене наказом № 706/5 «Про відмову в реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» та скасовано його. Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2015 року про реєстрацію політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» (разом із іншими поданими ним документами) у відповідності до вимог законодавства України. В іншій частині - відмовлено повністю.
16.07.2018 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виконання рішення суду по справі №826/6077/16.
20.08.2018 року відповідачем було прийнято рішення №377/19.4 про відмову в державній реєстрації Політичної партії «Рішучих дій». У вказаному рішенні відсутні  мотиви його прийняття, зазначено лише про те, що  державний реєстратор Заєць Юлія Анатоліївна, розглянула заяву про реєстрацію політичної партії від 28 грудня 2015 року за підписом Голови Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» ОСОБА_1, обраного на Установчому з`їзді Партії 03 лютого 2015 року та документи, подані для державної реєстрації Партії 29 грудня 2015 року, встановила, що окремі документи суперечать вимогам Конституції та законів України.
27.08.2018 року листом №34647/24901-33-18/19.4.1 представника позивача повідомлено про те, що відповідно до ст.28 Закону, керуючись пунктом 6 розділу 5 Порядку та на підставі правового висновку щодо відповідності вимогам Конституції та законів України документів, поданих до державної реєстрації партії від 23.07.2018 року, було відмовлено в державній реєстрації партії на підставі рішень Установчого з`їзду партії від 03.02.2015 року (рішення від 20.08.2018 року №377/19.4).
У цьому повідомленні також зазначено, що підставою для відмови в державній реєстрації партії стали наступні обставини: 
- Статут Партії всупереч вимогам статті 8 Закону про партії не містить найменування Партії, розміру квот, що визначає мінімальний рівень представництва жінок і чоловіків у виборчому списку кандидатів у депутати місцевих рад в багатомандатних виборчих округах і має становити не менше 30 відсотків загальної кількості кандидатів у виборчому списку; порядку здійснення внутрішньопартійного фінансового контролю (аудиту) за надходженнями і витратами політичної партії, її місцевих організацій.
- Пункти 3.6, 3.14 Статуту протирічать вимогам ст.6 Закону України «Про політичні партії»;
- Пункт 4.3.3 Статуту протирічить вимогам ст.8 Закону України «Про друковані засоби масової інформації»;
- Пункти 4.8.7, 4.19 Статуту, які містять посилання на місцеві осередки та первинні організації партії суперечать вимогам ст.ст.8, 9, 10, 11, 21, 24 Закону України «Про політичні партії», в яких мова йде про первинні (не місцеві) осередки, як окремі структурні утворення політичної партії;
- Нова редакція Статуту не містить порядку створення, загальної структури та повноважень центральних організації партії, що суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.8 Закону України «Про політичні партії»;
- Статутом партії не передбачено входження центральних організацій партії до організаційної структури партії (п.4.1 Статуту);
- Нова редакція Статуту не відповідає вимогам пп.133.4.1 Податкового кодексу України;
- Всупереч вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», до державної реєстрації партії не надано заяву про державну реєстрацію, реєстр осіб, що брали участь в установчому з`їзді;
- Реєстраційна картка на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи, суперечить вимогам до форми заяв у сфері державної реєстрації, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 року №3268/5;
- Протокол Установчого з`їзду партії від 03.02.2015 року №1 не містить відомостей, які вимагає ч.5 ст.10 Закону України «Про політичні партії»;
- Протокол Установчого з`їзду Партії від 03 лютого 2015 року № 1 містить інформацію про те, що на засіданні Установчого з`їзду Партії від 03 лютого 2015 року присутні всі засновники (11 осіб), хоча відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про політичні партії», політична партія створюється групою громадян України у складі не менш як 100 осіб;
- до реєструючого органу не надано реєстр осіб, які брали участь в установчому з`їзді партії, що суперечить ч.11 ст.10 Закону України «Про політичні партії»;
- подані відомості про керівні органи партії не містять повної інформації, визначеної ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань»;
- до реєструючого органу подано статут та програму партії, які оформлені без дотримання вимог п.9 ч.1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань»;
- позивачем сплачено адміністративний збір не в повному обсязі.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, оскаржуване рішення та повідомлення про відмову в державній реєстрації політичної партії складені на підставі норм Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи від 09 лютого 2016 року № 359/5, Закону України «Про політичні партії в Україні», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в редакції, чинній станом на серпень 2018 року.
Не погоджуючись з рішенням Міністерства юстиції України «Про відмову в державній реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» від 20.08.2018 року № 377/19.4, яке прийнято державним реєстратором Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Заєць Юлією Анатоліївною , позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про відмову в державній реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» від від 20.08.2018 року № 377/19.4, прийняте державним реєстратором Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Заєць Юлією Анатоліївною всупереч вимогам чинного законодавства, адже відповідачем застосовано до спірних правовідносин норми законодавства, яке на момент подання заяви про реєстрацію політичної партії «Народна ініціатива» (28.12.2015 року) не було чинним, а тому не могло бути застосовано.
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 36 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.
Політичні партії в Україні сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян, беруть участь у виборах. Членами політичних партій можуть бути лише громадяни України. Обмеження щодо членства у політичних партіях встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
Ніхто не може бути примушений до вступу в будь-яке об`єднання громадян чи обмежений у правах за належність чи неналежність до політичних партій або громадських організацій.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади утворення і діяльності політичних партій, інших об`єднань громадян, засобів масової інформації.
У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про політичні партії в Україні» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах   національної безпеки   та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.
Політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах (ст. 2 Закону України «Про політичні партії в Україні»).
Статтею 3 Закону України «Про політичні партії в Україні» передбачено, що політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку.
У статті 7 Закону України «Про політичні партії в Україні» зазначено, що політичні партії повинні мати програму. Програма політичної партії є викладом цілей та завдань цієї партії, а також шляхів їх досягнення.
На установчому з`їзді (конференції, зборах) політичної партії затверджуються статут і програма політичної партії, обираються її керівні і контрольно-ревізійні органи.
Діяльність політичної партії може здійснюватися лише після її реєстрації. Не допускається діяльність незареєстрованих політичних партій (ст. 10 Закону України «Про політичні партії в Україні»).
Реєстрацію політичних партій здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань (ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні»).
Для реєстрації політичної партії до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань разом з заявою подаються:
1) статут і програма політичної партії;
2) протокол установчого з`їзду (конференції, зборів) політичної партії із зазначенням дати і місця його проведення, кількості учасників, які проголосували за створення політичної партії;
4) відомості про склад керівних органів політичної партії;
5) платіжний документ, що посвідчує внесення реєстраційного збору;
6) назва та адреса банківської установи, в якій політична партія відкриватиме рахунки.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян,   інших   громадських   формувань   здійснює реєстрацію політичної партії після перевірки поданих матеріалів.
У реєстрації політичної партії може бути відмовлено, якщо документи,   подані   для   реєстрації політичної  партії, не відповідають Конституції, цьому та іншим законам України.
Реєструючі органи, зазначені у частині п`ятій цієї статті, приймають рішення про реєстрацію обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом партії, протягом 10 днів з дня надходження письмової заяви від них, завіреної керівним органом політичної партії.
На момент виникнення спірних правовідносин, рішення стосовно реєстрації політичних партій та їх структурних утворень приймались відповідно до Порядку підготовки та оформлення рішень щодо легалізації об`єднань громадян та інших громадських формувань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.07.2011 року №1828/5 (далі також - Порядок).
У п. 4 Порядку зазначено, що легалізація (реєстрація) громадських формувань полягає у проведенні правової експертизи установчих документів на їх відповідність        Конституції та іншим актам законодавства України, а у випадках, передбачених законодавством, також статуту (положенню) громадського формування, прийнятті рішення про легалізацію (реєстрацію) громадського формування, занесенні відомостей до відповідного реєстру та присвоєнні реєстраційного номера, видачі свідоцтва (крім громадських формувань, яким законодавством не передбачено видачу свідоцтва) або довідки.
Мін`юст та його територіальні органи (далі - легалізуючий орган), зобов`язані у строк, визначений законами України та іншими актами законодавства України, прийняти одне з таких рішень про легалізацію (реєстрацію) громадського формування; про відмову в легалізації (реєстрації) громадського формування ( п.8 Порядку).
Рішення, зазначені у п. 8 цього Порядку, приймаються в межах установленого строку виключно на підставах, встановлених законами, а також прийнятими на їх виконання актами Кабінету Міністрів України та наказами Мін`юсту України. Такі рішення оформляються наказами, до яких додається правовий висновок щодо відповідності законодавству України установчих документів, поданих на легалізацію (реєстрацію) (п. 9 Порядку).
Згідно п.13 Порядку рішення легалізуючого органу оформлюється у вигляді наказу, який підписує Міністр юстиції/керівник відповідного територіального управління юстиції. Невід`ємною частиною наказу є правовий висновок.
Як було зазначено вище, згідно статті 11 Закону України «Про політичні партії в Україні», у реєстрації політичної партії може бути відмовлено, якщо документи, подані для реєстрації політичної партії, не відповідають Конституції, цьому та іншим законам України. У разі відмови в реєстрації центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, повинні надати заявникові своє письмове вмотивоване рішення.
Водночас, легалізація (реєстрація) громадських формувань полягає у проведенні правової експертизи установчих документів на їх відповідність     Конституції     та іншим актам законодавства України.
Отже, положеннями Конституції України та Закону, не закріплено окремо поняття установчих документів політичної партії. Проте, за загальними правилами, установчими документами є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення).
З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2016 року відповідачем було прийнято рішення, оформлене наказом від № 706/5 «Про відмову в реєстрації Політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 року по справі №826/6077/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 року, які на час винесення оскаржуваного рішення набрали законної сили, встановлено, що документи, подані позивачем для реєстрації політичної партії відповідають чинному законодавству, а Наказ Міністерства юстиції України від 14.03.2016 року №706/5 визнано протиправним, скасовано та зобов`язано останнього повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2015 року про реєстрацію політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» (разом із іншими поданими ним документами) у відповідності до вимог законодавства України. 
На виконання вказаного рішення суду відповідачем було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.12.2015 року та прийнято рішення від 20.08.2018 року №377/19.4 про відмову в державній реєстрації політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ». У  вказаному рішенні зазначено, що окремі документи суперечать вимогам Конституції та законів України.
У повідомленні від 27.08.2018 року №34647/24901-33-18/19.4.1 про відмову в державній реєстрації політичної партії «РІШУЧИХ ДІЙ» державний реєстратор, як на підставу прийняття рішення, послався на статтю 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 лютого 2016 року №359/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 09 лютого 2016 року №200/28330.
Проте, колегія суддів зазначає, що позивачем документи для реєстрації політичної партії  подано 29.12.2015 року.
Станом на зазначену дату у відповідній редакції діяли Закон України «Про політичні партії» та Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а тому відповідач, при повторному розгляді заяви від 28.12.2015 року про реєстрацію політичної партії (відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/6077/16) повинен був розглянути заяву відповідно до норм чинного законодавства, які діяли на дату звернення позивача із відповідною заявою, тобто станом на 29.12.2015 року.
Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.99 р. № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що Аналіз наведених норм в контексті фактичних обставин справи, дає змогу дійти висновку про те, що оскільки заяву про реєстрацію політичної партії з доданими до неї документами, було подано позивачем в період дії Порядку від 08.07.2011 року  № 1828/5, застосування відповідачем норм нового Порядку №359/5 від 09.02.2016 року та Закону України «Про політичні партії в України» в редакції станом на серпень 2018 року, при розгляді цієї ж заяви, не можна вважати правомірним, внаслідок чого зазначені вище та перелічені в Повідомленні від 20.08.2018 року №377/19.4 недоліки в документах, поданих до реєстрації політичної партії, судом відхиляються.
До того ж, рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва та Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/6077/16 встановлено, що документи, подані позивачем для реєстрації політичної партії відповідають чинному законодавству, висновок державного реєстратора про зворотне, є безпідставним.
Згідно ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України  обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на викладене позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують мотивів, покладених судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення, й не свідчать про неправильне застосування ним норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судом обставин справи.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                            В.В. Файдюк

                                                                                                              Є.І. Мєзєнцев