П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 540/1644/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Варняка С.О.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон                      16 грудня 2019 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Пром» до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-Пром» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Державній податковій службі України, а саме: визнання протиправними та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18 липня 2019 року № 1227642/32391911; визнання протиправними та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 липня 2019 року № 34558/32391911/2; зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 82 від 21 червня 2019 року.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як позивачем не надано всіх необхідних документів для прийняття рішень про реєстрацію його податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, апелянт зазначає про відсутність підстав для виключення товариства із переліку ризикових суб`єктів господарювання.
Крім того, апелянт зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав у межах спірних правовідносин та безпідставно оскаржено рішення податкового органу про зупинення реєстрації податкової накладної, яке не порушує його прав.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, а податковим органом у межах його апеляційної скарги невірно визначено предмет спору у справі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 травня 2019 року між ТОВ «СК-Пром» (в особі підрядника) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (в осоіб замовника) укладено договір підряду № 358540-7861-19, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати капітальний ремонт залізничної гілки (на підході до з/д вагам), за адресою: вул. Ольшанців, 301, м. Миколаїв.
Відповідно до п. 2.1 Договору, орієнтована вартість робіт визначається згідно з договірної ціною, що є невід`ємною частиною договору і на момент укладення становить 274 138,00 грн. (ПДВ 54 689,66 грн.).
Відповідно до п. 2.4, п.п. 4.1.1 п. 4.1 Договору, замовник здійснює попередню оплату за договором в розмірі 70% від суми договору, визначеної у п. 2.1 Договору.
На виконання умов договору п. 2.1 та п.п. 4.1.1 замовник здійснив попередню оплату за договором на рахунок підрядника, у розмірі 191 896,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3077 від 21 червня 2019 року. 
Внаслідок чого, ТОВ «СК-Пром» виписало податкову накладну № 82 від 21 червня 2019 року, яка направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, відповідно до квитанції від 15 липня 2019 року вищевказана податкова накладна прийнята ДФС України, однак її реєстрація зупинена, у зв`язку з невідповідністю вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Крім того, товариству запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію цих податкових накладних.
В свою чергу, ТОВ «СК-Пром» направило в електронному вигляді до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.
Рішенням комісії ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 18 липня 2019 року № 1227642/32391911 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 82 від 21 червня 2019 року в ЄРПН, так як платником не надано достатній пакет документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: розрахункові документи, первинні документи, документи підтверджуючі формування податкового кредиту. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням податкового органу товариством 26 липня 2019 року подано скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної до ДФС України з поясненнями та пакетом документів аналогічним поданому до ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі.
Рішенням ДФС України № 34558/32391911 від 30 липня 2019 року скаргу товариства залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковими органами не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно пп. 4 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
При цьому, згідно п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій, що затверджені ДФС України 05 листопада 2018 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію складених позивачем податкових накладних за наслідком здійснення своєї господарської діяльності.
Між тим, з вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що складені платниками податків податкові накладні підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
При цьому, встановлений ПК України обов`язок з реєстрації податкових накладних носить імперативний характер та безумовно має виконуватись відповідними платниками податків.
В свою чергу, зупиняючи реєстрацію податкових накладних товариства податковим органом зазначено, що подані накладні відповідають вимогам п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.
Проте, всупереч вищевикладеним вимогам, податковим органом не конкретизовано, який саме критерій ризиковості платника податків, зазначений у п. 1.6 Критеріїв, ним вбачається у поданих позивачем накладних.
Між тим, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право направити податковому органу письмові пояснення та копії документів, що на його думку підтверджують факт здійснення спірної господарської операції.
В даному випадку, при зупинці реєстрації податкової накладної товариства, останньому запропоновано надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.
При цьому, податковим органом не зазначено повного переліку документів, які повинен надати позивач для здійснення реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, товариством у встановлені строки, після зупинення реєстрації його накладних, подано до податкового органу відповідні документи, які на його думку розкривають зміст проведеної операції.
Проте, за наслідком отримання відповідних документів, податковим органом прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, так як товариством не надано усіх документів щодо спірної операції.
Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням податкового органу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
При цьому, податковим органом в оскаржуваних рішеннях не зазначено з яких фактичних підстав ним зроблено висновок про ризиковість проведених операції, а також не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому документів.
Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень.
В даному випадку, вищевикладений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 811/1669/17).
Крім того, варто зазначити, що з метою перевірки обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги товариства, судом зібрано копії документів, надані для реєстрації спірної податкової накладної.
В даному випадку, 31 травня 2019 року між ТОВ «СК-Пром» (в особі підрядника) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (в осоіб замовника) укладено договір підряду № 358540-7861-19, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати капітальний ремонт залізничної гілки (на підході до з/д вагам), за адресою: вул. Ольшанців, 301, м. Миколаїв.
При цьому, після зупинення реєстрації податкової накладної товариства, останнім, зокрема, направлено податковому органу наступні копії документів для підтвердження реальності проведеної господарської операції, а саме: письмові пояснення; договір № 358540-7861-19 від 31 травня 2019 року; договірна ціна № 1 до договору; локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01; відомість ресурсів; платіжне доручення № 3077 від 21 червня 2019 року; платіжне доручення № 677 від 12 липня 2019 року; договір № 13 від 01 липня 2019 року, укладений ТОВ «СК-Пром» з ФОП ОСОБА_1 на поставку будівельних матеріалів; рахунок на оплату № 102 від 01 липня 2019 року; видаткова накладна № 111 від 02 липня 2019 року; ТТН № 02/07/2019 року; рахунок на оплату № 104 від 02 липня 2019 року; видаткова накладна № 113 від 03 липня 2019 року; ТТН від 03 липня 2019 року; платіжне доручення № 670 від 01 липня 2019 року; платіжне доручення № 672 від 02 липня 2019 року; договір оренди № 11 від 01 січня 2019 року укладений ТОВ «СК-Пром» з ПМП «Відзев», акт прийому-передачі майна в оренду від 01 січня 2019 року; квитанція № 2 про прийняття звіту 1ДФ за II квартал 2019 року; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку; квитанція № 2 про подання форми Д4 про суми нарахованої заробітної плати на працівників підприємства.
Між тим, враховуючи зібрані документи, колегія суддів вважає наявними підстави для здійснення реєстрації спірних податкових накладних.
При цьому, в поданій апеляційній скарзі не зазначено будь-яких недоліків у наданих товариством документах.
Крім того, в поданій апеляційній скарзі податковим органом помилково зазначається про оскарження товариством рішення про зупинення реєстрації його податкових накладних та надаються з цього приводу пояснення з посиланнями на судову практику, так як товариством не оскаржено відповідних рішень у даній справі.

В свою чергу, щодо висновку суду першої інстанції про необхідність скасування рішення ДФС України № 34558/32391911/2 від 30 липня 2019 року, прийняте за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Згідно п. 56.19 ст. 56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Тобто, процедура оскарження платником податків рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вважається досудовим порядком вирішення спору.
Між тим, положеннями КАС України гарантовано право судового захисту кожній особі, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється суб`єктом владних повноважень.
Проте, в контексті приписів КАС України має значення не лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу особи.
Тому, рішення суб`єкта владних повноважень може вважатись таким, що порушує права і свободи особи, лише в тому разі, якщо таке рішення є юридично значимими, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи.
В даному випадку, колегія суддів вважає, що права позивача у межах спірних правовідносин безпосередньо порушено оскаржуваним рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18 липня 2019 року № 1227642/32391911.
При цьому, оскаржуване рішення ДФС України про розгляд скарги платника податків на рішення регіональної комісії є актом, прийнятим у межах досудового порядку вирішення спору, не створює юридичних наслідків для позивача, а визнання відповідного рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушених прав позивача.
В даному випадку, вищевикладений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 07 лютого 2020 року (справа № 826/11086/18).
Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції допущено порушення процесуального права при вирішенні даної справи, що є підставою для часткового скасування оскаржуваного рішення суду.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року, в частині висновку про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 34558/32391911/2 від 30 липня 2019 року, прийняте за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації – скасувати, прийнявши у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальність «СК-ПРОМ» у цій частині.
В решті рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року – залишити без змін.
Здійснити новий розподіл судових витрат, стягнувши за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь Товариства з обмеженою відповідальність «СК-ПРОМ» понесені судові витрати, а саме частково сплачений судовий збір за подання адміністративного позову, у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.