ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2583/20 Справа № 206/4551/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України в особі філії міста Києва та Києвської області державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вилучення запису про обтяження,-
В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України в особі філії міста Києва та Києвської області державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вилучення запису про обтяження. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є власником 50% корпоративних прав ТОВ "ЕНТХІЛ". Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2012 року у справі №2-436/117/12 з нього стягнуто на користь ПАТ "Дельта Банк" суму заборгованості у розмірі 18 210 772 грн. 01 коп., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В подальшому, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2014 року вказане заочне рішення було скасовано. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 версеня 2014 року у справі №206/3367/14-ц було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, і вказане рішення суду набуло законної сили 16 вересня 2014 року. Позивач зазначає, йому стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, станом на 02 липня 2019 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявне обтяження всього рухомого майна ОСОБА_1 , внесене реєстратором - філією міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" на підставі договору поруки №60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року. 15 линя 2019 року через засоби поштового зв`язку він звернувся до АТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України в особі філії міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" щодо виключення з реєстру відомостей про обтяження майна на підставі набуття законної сили рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року, яким припинено договір поруки №60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року. Вважає, що на теперішній час відсутні підстави для обтяження майна. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю шляхом вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 16627523 від 15 грудня 2017 року щодо обтяження майна ОСОБА_1 .
Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України в особі філії міста Києва та Києвської області державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вилучення запису про обтяження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить рішення суду від 08 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
       За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
       Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
       Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
       Відповідно до ч. 5 ст. 559 ЦК України ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.
       Отже, припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.
       Судом встановлено         07 липня 2006 року між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ПП "Стройсервіс-2000" було укладено кредитний договір №60/КВ-06 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в іноземній валюті), відповідно до умов якого встановлено ліміт кредитування в еквіваленті 1700000 доларів США на строк до 05 липня 2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13% річних та комісії за управління кредитною лінією (а.с. 87-90). 
       З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року (а.с. 91). 
       18 липня 2007 року було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки №60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року (а.с.92)
       Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2012 року у справі №2-436/117/12 за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ПП "Стройсервіс-2000" про стягнення заборгованості за кредитним договором, було стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" суму заборгованості у розмірі 18 210 772 грн. 01 коп., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.93-96).
       Вказане рішення скасовано ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2014 року.
       Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року у справі  за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ПП "Стройсервіс-2000" про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , третя особа ПП "Стройсервіс-2000" (а.с.6, 7). 
       З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №60538658 вбачається, у реєстрі міститься запис №16627523 від 15 грудня 2017 року про обтяження рухомого майна позивача ОСОБА_1 на підставі договору поруки №60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року. Даний запис зареєстровано реєстратором філії м.Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" (а.с. 8-9).
       Судом встановлено, 18 жовтня 2011 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ПП "Стройсервіс-2000" про стягнення заборгованості, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції канцелярії суду вхідний №23999/11 від 18 жовтня 2011 року (а.с.83-86).
       Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 300275 від 13 червня 2014 року, ПП "Стройсервіс-2000" було припинено, про що 26 грудня 2013 року внесено відповідний запис до реєстру (а.с.97-101). 
       Кредитор ПАТ "Дельта Банк" реалізувало своє право на стягнення заборгованості, шляхом звернення до суду із позовом до поручителя ОСОБА_1 до припинення ПП "Стройсервіс-2000", як юридичної особи - боржника. 
       На теперішній час договір поруки №60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року, укладений між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_1 , не є припиненим у встановленому законом порядку. 

       Встановлено, відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна ОСОБА_1 були внесені на підставі договору поруки № 60/Zпор-06-1 від 07 липня 2006 року у якості забезпечення його виконання, а оскільки договір поруки не є припиненим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для виключення запису щодо обтяження рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
       Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року №73/5, наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2006 року №57/5 "Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна".
       Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувала, в якій зазначаються: відомості про обтяжувача, відомості про боржника, посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст, опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації, відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.
       Відповідно до ст. 44 того ж Закону після припинення обтяження обтяжував самостійно, або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжував несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
       ДП "Національні інформаційні системи" здійснює лише функцію внесення/виключення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна і підставою такого внесення/виключення є виключно звернення обтяжувачів. При цьому ДП "Національні інформаційні системи" не наділено повноваженнями вчиняти самостійні дії щодо внесення/виключення відомостей до вказаного реєстру.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі філії міста Києва та Києвської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» у зв"язку з необґрунтованістю.
       Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивача є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконність та необгрунтованість рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 
Судді