У Х В А Л А  
21 травня  2020 року
м. Київ
справа №635/3414/16-ц
провадження № 61-6837ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2016 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство «Пісочинське виробниче управління житлово-комунального господарства» про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Справа переглядалася судами неодноразово.
Останньою постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2016 року залишено без змін.
10 квітня 2020 року представник ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2016 року та на постанову Харківського апеляційного суду 05 березня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги з зазначенням підстав касаційного оскарження, їх обґрунтування.
У квітні 2020 року від представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , надійшла виправлена касаційна скарга з зазначенням підстав для касаційного  оскарження, та заява про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримано її представником 16 березня 2020 року, на підставі чого вважає, що строк пропущений з поважних причин та просить його поновити.
За правилами статті 390 ЦПК України учасник справи, має право на поновлення строку на касаційне оскарження, якщо касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваного рішення. 
Повний текст оскаржуваної постанови складено 06 березня 2020 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 05 квітня 2020 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу доповнено пунктом 3: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину».
Постановою Кабінету міністрів України (далі: КМУ) №211 від 11березня 2020 року з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 року на усій території України встановлено карантин
Касаційна скарга подана засобами поштового зв`язку 10 квітня 2020 року, тобто, в межах строку на касаційне оскарження, враховуючи вищенаведене, а тому заява про поновлення строку на касаційне оскарження є зайвою.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)     якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)     якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)     якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)     якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 3 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішення.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень скаржник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, розгляд справи без належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України) та  судом апеляційної інстанції невмотивовано відхилено клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).
За таких підстав касаційна скарга  ОСОБА_2  подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2016 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року.
Витребувати з Харківського районного суду Харківської області матеріали цивільної справи №635/3414/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство «Пісочинське виробниче управління житлово-комунального господарства» про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
В. М. Сімоненко
С. П. Штелик