ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Харків

Справа № 621/2230/19

Провадження № 22-ц/818/2049/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                Кругової С.С.,
суддів                        Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,
секретаря                 Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,
Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові 

апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 січня 2020 року, ухвалене суддею Бородавкою К.П.,

у цивільній справі за позовом про зміну(зменшення) розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив змінити розмір аліментів, визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2018 року по справі № 621/743/18, та стягувати з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Зміївського районною суду Харківської області від 10.08.2018 року по справі № 621/743/18; змінити розмір аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду м Харкова від 09.01.2019 року по справі № 645/6112/18, та стягувати з позивача аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; змінити розмір аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду Харкова від 09.01.2019 року по справі № 645/6112/18, та стягувати з позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) на користь ОСОБА_3 на її утримання до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох річного віку; відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Фрунзенського районного суду Харкова від 09.01.2019 року по справі № 645/6112/18.

Позов мотивований тим, що на виконання рішень судів позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на користь ОСОБА_3 - на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а також на утримання ОСОБА_3 – дружини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісяця до досягнення дитиною трьох років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто загальна частка стягуваних аліментів становить 7/10 від його доходів. Відповідач посилається на приписи ст.192 СК України та зазначає, що з моменту ухвалення судами рішень про стягнення з нього аліментів погіршилось його здоров`я, у нього з`явилися захворювання, які загострились на лікування яких необхідні значні кошти, також вказує, що змінився матеріальний стан, в зв`язку з чим стягнення аліментів у розмірі 7/10 частини від його доходів є непосильним, тому у нього з`явилась заборгованість по аліментам та комунальним платежам.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 зазначила, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 серпня 2018 року, яке набуло чинності, було зменшено розмір аліментів, що стягуються на її користь на утримання сина ОСОБА_6 з ј частки да 1/5 частки від доходу позивача. Вказане рішення ухвалювалось з урахуванням утримання позивачем дружини та іншої дитини, було враховано його стан здоров`я. Вважає, що позивач не надав доказів зміни його матеріального стану та стану здоров`я після ухвалення зазначеного рішення, а позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів, який підтримав Гриценко А.А., є штучним та поданий з метою зменшити аліменти на утримання сина ОСОБА_6 .

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 9 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну( зменшення) розміру аліментів – задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду м Харкова від 09 січня 2019 року по справі № 645/6112/18, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відкликано виконавчий лист, виданий за рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09 січня 2019 року по справі № 645/6112/18 в частині стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 128 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що погіршення становища однієї дитини за рахунок іншої є недопустимим, тому суд вважав за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягується з позивача на утримання доньки ОСОБА_7 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 з 1/4 частини доходів позивача до 1/5 частини його доходів, що забезпечить дитині достатній рівень для гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. При цьому суд зауважив, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни майнового стану, погіршення стану його здоров`я, наявності інших підстав, які б могли бути підставою для зменшення аліментів на дітей в заявленому позивачем розмірі. З приводу позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача рішенням суду від 09.01.2019 на користь відповідача-2 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_7 трьох років, суд зазначає, що системний аналіз статей 80, 84, 85 СК України дозволяє констатувати, що вони регламентують різні правовідносини, при цьому законодавцем не визначена можливість застосування приписів ст.80 чи ст.192 СК України в частині зміни розміру аліментів у правовідносинах утримання чоловіком дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції  ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, що і у позовній заяві, зокрема, що у грудні 2018 року його стан здоров`я значно погіршився, у нього відбулось загострення хвороб, у грудні 2019 року він отримав статус особи з інвалідністю 3 групи. Вказує, що стягнення аліментів у розмірі 7/10 частин від його доходів є занадто тяжким тягарем у зв`язку з необхідністю постійно купувати недешеві ліки. Зазначає, що визначений ним розмір стягуваних аліментів 1/6 частин від його доходу є розумним та не суперечить нормам матеріального права і буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх та захистом прав позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила відхилити її та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2012 з позивача на користь відповідача-1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) позивача. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2018 вказаний розмір аліментів був зменшений, вирішено стягувати з позивача на користь відподача-1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).

За змістом означеного судового рішення від 10.08.2018 судом встановлено, що у позивача змінився сімейний стан, він одружився, у шлюбі у нього народилась дочка ОСОБА_5 , яка разом з непрацездатною дружиною перебувають на його утриманні; враховуючи надані докази понесених витрат на утримання дочки, перебування позивача на диспансерному обліку, наявності ряду захворювань та перенесеної операції, судом позовні вимоги позивача задоволені частково – розмір аліментів зменшений не до 1/6 частини його заробітку, а до 1/5 частини заробітку позивача (а.с.6).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 з позивача стягнуті аліменти на дружину – відповідача-2 до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частини його доходів, а також аліменти на користь відповідача-2 на утримання дитини – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно (а.с.7).

За змістом вказаного судового рішення від 09.01.2019 позивач заявлені відповідачем-2 вимоги визнав та просив позов задовольнити (а.с.7).

Згідно з довідкою Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 04.04.2019 №205 позивач працює на підприємстві з 1994 року на посаді Інженер з автоматизованих систем керування виробництвом черговий 2 категорії; середньомісячна заробітна плата становить 18 907,75 грн (а.с.8).

За довідкою Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 04.04.2019 №207 позивач має заборгованість по сплаті аліментів згідно ВП №58444266 від 11.03.2019, яка складає 13923,85 грн та заборгованість згідно ВП №58444823 від 11.03.2019, яка складає 13923,95 грн; борг не утримується у зв`язку з тим, що відповідач вже сплачує аліменти в сумі 70% (а.с.9).

Довідкою Зміївської ТЕС від 24.09.2019 підтверджується, що відповідач-2 працює на Зміївський ТЕС на посаді оператора електронно-обчислювальних машин (а.с.43); судом за змістом судового рішення від 10.08.2018 встановлено, що середньомісячна заробітна плата відповідача-1 складає 8382,82 грн (а.с.6).

Наданими позивачем копіями виписок з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується, що позивачу встановлений діагноз: ХОЗЛ групи С, загострення, операція стан після резекції нижньої долі лівої легені зліва (1981), Емфізема легень, інфекція хронічна стадія; астено-невротичний синдром (а.с.82-109), в період з грудня 2018 року по листопад 2019 року позивач неодноразово находився на лікарняному (а.с.111), 15.11.2019 позивачу Зміївською ТЕС видана довідка про місце роботи для пред`явлення МСЕКа (а.с.110).

Довідкою до акту огляду МСЕК Серія 12ААБ №273079 підтверджується, що позивачу після первинного огляду 04.12.2019 надана третя група інвалідності з 03.12.2019, причини інвалідності – загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.01.2021; протипоказані роботи з переохолодженням (а.с.135-136).

На підтвердження лікування сина ОСОБА_6 відповдіачем-1 надані довідки лікаря-стоматолога-ортодонта, відділення ультразвукових досліджень, обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозом – острий обструктивний бронхіт (а.с.141-145).

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить на праві власності ѕ квартири в смт. Комсомольське, Зміївський район, Харківська область (а.с.149-150).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 

Як вірно зазначив суд першої інстанції у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивачем не доведено зміни його майнового чи сімейного стану, погіршення стану здоров`я, оскільки усі обставини, на які він посилався, існували на час визначення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 і зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 та були враховані судами, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , при цьому, встановивши для обох дітей однаковий розмір аліментів, який є достатнім для гармонійного розвитку та узгоджується з нормами чинного законодавства.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення позивача ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_3 , з посиланням на зміну його матеріального становища та стану здоров`я.

Доводи позивача не спростовують наявність у нього матеріального становища, що дозволяє утримувати двох дітей, та висновку суду про відсутність законних підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , а також доньки ОСОБА_7 до розміру, визначеному позивачем.

Твердження заявника проте, що у нього збільшилися витрати у зв`язку з лікуванням, яке, як констатував суд, триває досить тривалий час і було необхідне на час ухвалення судом рішень про стягнення аліментів, де ОСОБА_1 визнав позов у розмірі ј від його доходів, та зменшення їх розміру, є безпідставними та необґрунтованими, такими, що не дають суду підстав для зменшення присуджених судом аліментів, оскільки батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок повною мірою відповідає інтересам дітей та захищає їх права.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, що були викладені позивачем у його позові, та є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновком суду, який зроблений з дотриманням норм чинного законодавства та наданням обставинам справи належної правової оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 9 січня 2020 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                        С.С. Кругова

Судді                                                                І.О. Бровченко

                                                               Н.П. Пилипчук
повний текст постанови
складено 12 березня 2020 року