УХВАЛА
 
5 червня 2020 року
м. Київ
справа № 202/955/19
провадження № 51-2029 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 6 травня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції, проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримався. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою. 
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній захисник, ставлячи під сумнів законність оспорюваних рішень щодо  ОСОБА_5 , вкотре не наводить обґрунтування заявленої вимоги про скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на статті 84, 94, 276, 278, 370, 374, 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, з урахуванням сукупності зібраних доказів й установлених у справі фактів. Разом із цим скаржник не зважив на точний зміст ст. 20 КПК й на те, що судове й апеляційне провадження здійснювалися за участю захисника, котрий реалізовував свої повноваження у передбачений процесуальним законом спосіб.
Крім того, у поданій скарзі не зазначено, яких конкретних доводів сторони захисту не було розглянуто і не надано на них вичерпних відповідей судом апеляційної інстанції. Не викладено й обґрунтування в аспекті статей 404, 405, 407, 415, 419 КПК допущення при перегляді вироку таких порушень закону, які перешкодили суду ухвалити справедливе рішення. Замість цього захисник обмежився формальною незгодою із висновками судів нижчих інстанцій.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                          ОСОБА_3