Провадження № 33/4820/117/20 
Справа № 686/31047/19 Головуючий в 1-й інстанції Данькова С. О. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2020 року м.Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Бабюка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2019 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  десять тисяч  двісті гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. 
За постановою суду,  ОСОБА_1 06.11.2019 року о 21 год. 34 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Зарічанська 18/1б, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати. Вказує, що розгляд справи було проведено за його відсутності та захисника, чим було обмежено право ОСОБА_1 на захист та доведення перед судом його невинуватості. Всупереч встановленому порядку, суддею не було перевірено, чи було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також інші особи, що беруть участь у справі. В матеріалах справи відсутні докази про своєчасне отримання ОСОБА_1 повістки про виклик до суду. Крім того, звертає увагу, що транспортним засобом він не керував, а знаходився біля автомобіля, що можна перевірити шляхом перегляду відеозапису з місця події, а також шляхом допиту свідків. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та захисника Бабюка І.М., на підтримку апеляційної скарги, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 166477 від 06.11.2019 року, з якого слідує, що 06 листопада 2019 року о 21 год. 34 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Зарічанській, 18/1 Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1).
У графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 вказав, що його визнає. 
Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Результат проведеного огляду – 1,52 % проміле, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Із дослідженого місцевим та апеляційним судом роздруківки приладу «Драгер Алкотест 6810 ARBL - 0934» від 06.11.2019 року № 1868 слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 1, 52 % проміле алкоголю (а.с. 3).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 1,52 % проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився (а.с. 4,5).
З показань ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції, слідує, що він вину визнає та вказує, що у цей день, він автомобілем не керував, святкував день народження знайомої, вживав спиртні напої, огляд на стан сп`яніння пройшов, був у стані сп`яніння, коли приїхали працівники поліції, він сидів за кермом.
У процесі апеляційного розгляду було досліджено запис з нагрудної камери відеоспостереження, з якого вбачається, що у вказаному місці ОСОБА_1 керує транспортним засобом, його зупиняють працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу водію було запропоновано вийти з автомобіля та пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 проходить тест. На запитання працівника поліції відповідає, що він вживав спиртне, зі всім погоджується.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтвердив, що працівниками поліції було зупинено автомобіль «Daewoo Lanos»  через порушення правил дорожнього руху. В ході розмови з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, на що він погодився. Вказує, що приїхав, коли автомобіль ОСОБА_1 стояв, склав протокол, на підставі доказів, які йому надали працівники поліції. 
Доводи апелянта про те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення, не повідомивши ні його, ні захисника про дату та час судового засідання, чим порушено його право на захист, є безпідставними, оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення, який власноручно підписав ОСОБА_1 , вказана дата, час розгляду справи, назва суду, його адреса і, як вбачається з матеріалів справи, саме в цей день та час відбулося судове засідання. А тому, немає підстав вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні та доведення перед судом його невинуватості. 
В процесі апеляційного перегляду ОСОБА_1 , як апелянту, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1   про те, що він не керував транспортним засобом, а знаходиться поряд з ним, не заслуговують на увагу, так як факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується, переглянутим судом першої інстанції та апеляційним судом, відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження поліцейського.
Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.
Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2019 року щодо  ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М. Кулеша