УХВАЛА 
19 березня 2020 року
м. Київ
справа № 431/5201/18
провадження № 51-6053ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року,
встановив:
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі частин 1, 3 ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Луганської області від 14 серпня 2018 року і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць 26 днів, з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Луганський апеляційний суд ухвалою від 07 листопада 2019 року змінив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання. Постановив на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Луганської області від 14 серпня 2018 року і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці 14 днів, з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду та ухвалою апеляційного суду, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постановлені щодо нього судові рішення. 
Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Виходячи з положення наведеної норми процесуального закону, максимальним строком, що надається особі для усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення її касаційної скарги без руху, є п`ятнадцять днів з дня отримання нею ухвали. Збільшення вказаного строку або його продовження процесуальним законом не передбачено.
Ухвалою від 09 грудня 2019 року Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
Вказану ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу установи, в якій засуджений ОСОБА_4 перебував під вартою, і вручено йому, згідно з розпискою, 17 грудня 2019 року.
Таким чином, з урахуванням положень ст. 115 КПК останнім днем подачі касаційної скарги на усунення недоліків для засудженого ОСОБА_4 було 02 січня 2020 року.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Однак засуджений на виконання ухвали Верховного Суду подав повторно скаргу, датовану ним 27 лютого 2020 року, лише 10 березня 2020 року (згідно з поштовим штемпелем).
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, відповідно до норми п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, є підстави для повернення касаційної скарги, оскільки засуджений ОСОБА_4 в установлений строк не усунув її недоліків. 
Крім того, Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_4 , що порушення кримінальних справ не відноситься до компетенції суду касаційної інстанції.
Також засудженому ОСОБА_4 слід врахувати, що вирішення клопотання про призначення йому захисника судом касаційної інстанції можливе після відкриття касаційного провадження, на етапі підготовки касаційного розгляду.
Одночасно колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» засуджений до покарання у виді позбавлення волі має право звернутися з питання надання одного з видів правових послуг безпосередньо до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем його перебування.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                           ОСОБА_3