УХВАЛА

04 травня 2020 року 
м. Київ
Справа №  904/5035/15 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О.М. - головуючий, Студенець В.І., Кондратова І.Д.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу»
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
у складі судді Юзікова С.Г. 
від 13.11.2019
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Кощеєва І.М., Іванова О.Г., Кузнецової І.Л.
від 13.02.2020
за заявою Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «БГ Банк»
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016
за позовом  Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК»
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Трейд»
відповідача-2 Приватного акціонерного товариства «ДОНЕЦЬКСТАЛЬ» - металургійний завод»
про    визнання договору недійсним
ВСТАНОВИВ:
У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» Новікової М.М. звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Трейд» та Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» про визнання недійсним договору про переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 року, укладеного між ним та відповідачами.
Позовні вимоги мотивовано тим, що зазначений договір був укладений від імені банку особою, яка не мала повноважень на його укладення, за відсутності попередньої згоди Спостережної ради Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» на його укладення.
Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016, прийнятим за результатами нового розгляду справи №904/5035/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2017, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі №904/5035/15 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 залишено без змін.
Публічне акціонерне товариство  «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «БГ Банк» подало заяву про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 за нововиявленими обставинами, мотивовану тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом допиту свідка - ОСОБА_1 від 10.08.2018, представникові Публічного акціонерного товариства        «БГ Банк» стали відомі обставини, які підтверджують, що уповноваженим представником банку (ОСОБА_1) оскаржуваний договір не підписувався.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 у справі №904/5035/15, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020, відмовлено у задоволенні заяви        Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «БГ Банк» І.В.Луньо про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 у справі   №904/5035/15 за нововиявленими обставинами.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», як правонаступник 10.03.2020 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №904/5035/15, винести нове рішення про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 та ухвалити нове рішення у справі №904/5035/15, яким визнати недійсним договір про переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 року.
В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги зазначає, що оскаржувані судові рішення винесені з порушенням норм процесуального права, що є підставою для їх скасування як незаконних та необґрунтованих.
Зокрема, скаржник зазначає, що в результаті ознайомлення з протоколом допиту ОСОБА_1 від 10.08.2018 Публічному акціонерному товариству «БГ Банк» стало відомо, що ОСОБА_1 не підписував договір переведення боргу №17112014 від 17.11.2014. Обставини, щодо відсутності підпису повноважної особи банку (ОСОБА_1) на договорі переведення боргу №17112014 від 17.11.2014, повністю спростовує висновки суду першої інстанції про підписання оскаржуваного договору повноважними представниками, а отже, на думку скаржника, є істотними обставинами для розгляду справи №904/5035/15. 
Скаржник звертає увагу, що зазначена обставина не була відома та не могла бути відома позивачу під час розгляду справи №904/5035/15, оскільки ГПК України        в редакції, що діяла до 15.12.2017 не передбачала допиту свідків при розгляді справ господарськими судами.
Таким чином, скаржник вважає, що посадова особа банку (ОСОБА_1) наділена повноваженнями на підписання оскаржуваного правочину не підписувала договір переведення боргу №17112014 від 17.11.2014, а отже, оскаржуваний договір укладений з порушенням вимог статей 203,  215 Цивільного кодексу України, що є підставами для визнання його недійним.
Водночас, на думку скаржника, протокол допиту свідка - ОСОБА_1 від 10.08.2018 на який посилається в своїй заяві Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» не міг досліджуватись судом першої інстанції при розгляді справи №904/2035/15, оскільки допит проведено в серпні 2018 року, тобто вже після винесення рішення, тому наданий Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» доказ не підпадає під визначення частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Скаржник також зазначає, що протокол допиту є доказом, який спростовує висновки суду покладені в основу рішення та доводить, що договір переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 ОСОБА_1 не підписувався, а обставини, які знайшли своє відображення в протоколі існували станом на дату винесення рішення Господарським судом Дніпропетровської області. Відтак, на думку скаржника, протокол допиту містить обставини, які спростовують факти покладені в основу судового рішення та наслідком врахуванням яких було б прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Від Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач-2   просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Зокрема, відповідач-2 посилається на те, що зазначена скаржником підстава, не відповідає положенням пункту 2 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій ані вироку, ані ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, якими б встановлювався факт фальшивості письмових доказів. Крім того, такі судові рішення в кримінальному провадженні взагалі відсутні.
Також у відзиві відповідач-2 посилається на те, що протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 10.08.2018 є нічим іншим, як новим доказом і в силу частини 4        статті 320 Господарського процесуального кодексу України не вважається нововиявленою обставиною. 
Крім того, у відзиві відповідач-2 також вказує на те, що предметом спору в даній справі є договір про переведення боргу №17112014 від 17.11.2014, підписаний зі сторони ПАТ «БГ Банк» заступником голови правління Дратвером В.І., який діяв на підставі статуту, рішення правління ПАТ «БГ Банк» від 03.11.2014 (протокол №142/3) та довіреності, посвідченої 12.11.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1849, тобто зовсім інший договір ніж той, що зазначив позивач в заяві про  перегляд. Ця обставина підтверджується текстом позовної заяви ПАТ «БГ БАНК», що міститься в матеріалах справи. Також в матеріалах даної справи міститься нотаріально посвідчена заява по справі №9045035/15, підписана ОСОБА_1., в якій такий підтверджує факт підписання ним, як т.в.о. голови правління ПАТ «БГ Банк» 17.11.2014   договору про переведення боргу №17112014. Таким чином обставини підписання зазначеного договору т.в.о. голови правління ПАТ «БГ Банк» ОСОБА_1 вже досліджувались під час розгляду справи та не є нововиявленими.
Інші учасники справи в установлений Касаційним господарським судом строк відзиви на касаційну скаргу не надали.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності з 08.02.2020, внесено зміни до законодавчих актів України, у тому числі, у Господарському процесуальному кодексі України.
Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» подало до Верховного Суду касаційну скаргу 10.03.2020, а отже зазначена касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, що діє після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 №460-ІХ.
Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №904/5035/15 та призначено здійснити перегляд зазначених судових рішень у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі №904/5035/15 з огляду на таке.
Відповідно до частин 1, 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених  Законом України  «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Публічне акціонерне товариство  «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «БГ Банк» подало заяву про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 за нововиявленими обставинами, мотивовану тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом допиту свідка - ОСОБА_1 від 10.08.2018, представникові Публічного акціонерного товариства        «БГ Банк» стали відомі обставини, які підтверджують, що уповноваженим представником банку (ОСОБА_1) оскаржуваний договір не підписувався.
Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви        Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «БГ Банк» І.В.Луньо про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 у справі №904/5035/15 за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції  погодився з висновком місцевого господарського суду, що зазначена заявником підстава не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас, суд апеляційної інстанції   урахував правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №910/19328/14, відповідно до якої правовий аналіз положень вказаного пункту 2 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що для його застосування необхідні наступні обставини:
- рішення по господарській справі прийнято господарським судом на підставі оцінених ним певних, чітко визначених в даному рішенні доказів, як то                висновку експерта, показань свідка, перекладу, письмових, речових чи електронних доказів; 
- встановлений саме вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, тобто, встановлений саме кримінальним (а не господарським) судом, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, саме покладених в основу прийнятого рішення господарським судом по господарській справі; 
- саме цей факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів потяг за собою ухвалення незаконного рішення у цій господарській  справі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки заявником не надано ні суду першої і апеляційної інстанцій ані вироку, ані ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення особи від  кримінальної відповідальності, якими б встановлювався факт фальшивості письмових доказів, зазначена заявником підстава, не відповідає положенням пункту 2 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, відповідно до частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.
Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.
Подібна правова позиція була викладена також у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі №914/3931/13, врахувавши яку, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, погодився з висновком суду першої інстанції, що поданий заявником, в якості нововиявленої обставини протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 10.08.2018 є нічим іншим, як новим доказом, а тому в силу частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не вважається нововиявленою обставиною.
Крім того, судом апеляційної інстанцій враховано, що судами у цій справі встановлено, що спірний договір від імені Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» підписаний заступником голови правління Дратвером В.І., який діяв на підставі статуту, рішення правління ПАТ «БГ Банк» від 03.11.2014 (протокол № 142/3) та довіреності, посвідченої 12.11.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №1849, тобто зовсім інший договір ніж той, що зазначив позивач в заяві про перегляд.
Згідно з пунктом 4 частини 1  статті 296 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020)  суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
З огляду на зазначене вище, оскільки суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, колегія суддів Касаційного господарського суду на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №904/5035/15.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №904/5035/15 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                О. Баранець

Судді                                                                                                            В. Студенець

                                                                                                                            І. Кондратова