01.04.20
33/812/108/20

МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
         
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

     01 квітня 2020 року                                                            м. Миколаїв
       Миколаївський апеляційний  суд  в складі судді  Міняйла М.П., за участі секретарів Клімової Л.В., Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Баранова В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва  від 06.03.2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  10 200 гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

   Постановлено  стягнути з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір у розмірі  420,40 грн.  
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 286261 від 10.12.2019 року,  як зазначено в постанові, 10.12.2019 року о 22 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем "AUDI A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вулиці Космонавтів в районі будинку № 82, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та поведінка, що не відповідає дійсності), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1  відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
   В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.
  
Із зазначеною постановою не погоджується та вважає її незаконною.

Зазначає, що інформації про керування ним, як власником транспортного засобу у стані сп`яніння протокол не містить.

Вказує, що на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він відповів, що проходити огляд на місці зупинки за допомогою пристрою «Drager» він не буде, оскільки не довіряє цьому пристрою і бачить недотримання поліцейськими процедури такого огляду, а саме мундштук пристрою був вже на ньому, а не запечатаний в поліетиленовий пакет.

Стверджує, що обстежитись в медичному закладі він не відмовлявся.

Вказує, що намагання поліцейських затримати ОСОБА_1 та посадити у службовий автомобіль для доставлення у медичний заклад було протиправним.

Зазначає, що суд не звернув уваги на обґрунтовані заперечення на повну невідповідність змісту складеного протоколу щодо місця проживання, щодо відсутності ознак сп`яніння, щодо порядку проходження огляду у медичному закладі і про те, що його зауваження щодо змісту протоколу прямо ігнорувались поліцейськими.

Стверджує, що суд першої інстанції не проаналізував і не надав правової оцінки доказам щодо ознак сп`яніння «млява мова» і «поведінка не відповідає дійсності», які зазначені у протоколі та направлені на огляд до МОЗ.
Вважає, що працівниками поліції не було дотримано порядку направлення особи на стан сп`яніння та висновок працівника поліції про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованим.

Крім того зазначає, що постанову суду була прийнята 06.03.2020 року без його присутності та без присутності його захисника, повний текст якої було виготовлено та вручено йому 10.03.2020, що підтверджується матеріалами справи.
          
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Баранова В.Л. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.   

 Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.     

     Відповідно до  ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 

      Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

      Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 286261 від 10.12.2019 р., водій ОСОБА_1 10.12.2019 року о 22 годині 20 хвилин керував транспортним засобом автомобілем "AUDI A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вулиці Космонавтів в районі будинку № 82, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та поведінка, що не відповідає дійсності), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1  відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився, зауважень та пояснень в протоколі не виклав.

 Також факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Так, в поясненнях свідка ОСОБА_2  вказано, що в його присутності водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом AUDI A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, яка не відповідає дійсності). На місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotester Drager водій відмовився, а також відмовився їхати до медичного закладу (а.с. 3).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив повністю ті ж самі обставини, що і в поясненнях свідка ОСОБА_2 (а.с. 4)

 З пояснень, наданих ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції вбачається, що був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що його державний номер було погано видно. На вимогу працівників поліції він надав документи, які поліцейський поклав собі у кишеню та повідомив, що він перебуває у стані сп`яніння. Потім працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, однак він відмовився це робити, оскільки не довіряє даному приладу, наполягав їхати до лікарні на своєму автомобілі, щоб реальними аналізами перевірити його стан, але працівники поліції повідомили, що їхати він буде лише в поліцейському автомобілі. 

Дані твердження, крім показань свідків, спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі в присутності двох свідків, вів себе дуже зухвало та намагався конфліктувати з працівниками поліції та висував свої вимоги, вказуючи на те, що проїде до медичного закладу лише на своєму автомобілі, що суперечить Інструкції 
про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно розділу 2 пункту 9 вищезазначеної інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зважаючи на покази свідків та даних з відеозапису суд ставиться критично до твердження водія ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та начебто хотів пройти його в медичному закладі, як до твердження наданого з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 286261 від 10.12.2019 р., письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 , відеозапису з нагрудної камери поліцейського свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. працівниками поліції не було дотримано порядку направлення особи на стан сп`яніння та висновок працівника поліції про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованим.

Твердження апелянта щодо недотримання працівниками поліції порядку направлення особи на стан сп`яніння та висновок працівника поліції про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованим, не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, зазначене апелянтом твердження щодо того, що мундштук, за допомогою якого він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння був не пригодний та розпакований не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_1 міг відмовитись від використання такого мундштука, висловити свої зауваження та наполягти на його заміні. Таким своїм правом апелянт скористався на власний розсуд.
  З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях  водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень. 
           
Що стосується клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, то суд вважає, що строк пропущено не було.

З огляду на наведене, підстави для  скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.  
   
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,  -

П О С Т А Н О В И В :

        Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва  від 06.03.2020 року відносно   ОСОБА_1  - без зміни.

       Постанова  Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її  винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Миколаївського
апеляційного суду М.П.Міняйло