ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3857/20 Справа № 212/10825/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.,
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання:  Голуб О.О.
сторони:
позивач: Департамент патрульної поліції 
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року, яка постановлена суддею Колочко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 26 грудня 2019 року, -
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2019 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про стягнення безпідставно сплачених грошових коштів.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України та роз`яснено позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити позовну заяву до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом засад верховенства права та гарантій справедливого здійснення правосуддя.
Вважає, що суд дійшов до помилкового висновку про те, що даний позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку позов пред`явлено про стягнення боргу, а саме безпідставно сплачених коштів, які позивач отримав за період його відсутності на службі, тому спір не є публічно - правовим. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника Департаменту патрульної поліції Нацентову О.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України та виходив з того, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Згідно ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. 
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, перш за все цивільних, господарських та адміністративних між собою. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно - правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 
Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Частиною третьою статті 6 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках передбачених Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Враховуючи викладене,  колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір, який виник між Департаментом патрульної поліції та відповідачем є публічно-правовими та його вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки служба в поліції є державою службою.
Аналогічний висновок зроблено у Постанові ВС від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 та в Постанові ВС від 15 травня 2019 року у справі №826/3985/17.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно сплачених грошових коштів, які відповідач, перебуваючи на посаді поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, безпідставно, на думку позивача, отримав за період відсутності на службі без поважних причин. 
Колегія суддів вважає, що оскільки грошові кошти сплачувались ОСОБА_1 у зв`язку з його перебуванням на публічній службі в органах патрульної поліції , тобто нараховувались відповідачу, як учаснику публічно - правових відносин, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний спір підлягає розгляду адміністративним судом.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що даний позов повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки у даному випадку позов пред`явлено про стягнення боргу, а саме безпідставно сплачених коштів, які позивач отримав за період його відсутності на службі, тому спір не є публічно - правовим, оскільки спір, що виник між сторонами в період проходження відповідачем служби на посаді поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг належить до адміністративної юрисдикції.
На підставі викладеного,  колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б стали підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 13 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: