ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року	Львів	Справа № 300/1806/19 пров. № А/857/1564/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Гавгун С.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Луня Іллі Вікторовича на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Луня Іллі Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції - Микитин Н.М., 
час ухвалення рішення - 11:03:21, 
місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ, 
дата складання повного тексту рішення - 04.12.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Луня І.В., в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу «НВУ» від 13.10.2014 року № 854785/2014 (в національній валюті) та за Договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат» від 13.10.2014 року № НОМЕР_2 (в національній валюті); зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу «НВУ» від 13.10.2014 року № 854785/2014 (в національній валюті) та за Договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат» від 13.10.2014 року № НОМЕР_2 (в національній валюті). 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року позов задоволено. 
Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання відповідачем інформації про неї як вкладника банку до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії є протиправним і дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду. 
Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що правочини (операції), здійснені ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ОСОБА_1 і ТзДВ «Полонина», в результаті яких збільшилась гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а саме перерахування ТзДВ «Полонина» коштів у сумі 180000,00 грн. на поточний рахунок позивача, є нікчемними, оскільки спрямовані виключно на отримання без законних підстав відшкодування за рахунок Фонду. Як наслідок, ОСОБА_1 не є вкладником банку в розумінні норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не має права на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Також, на думку апелянта, вкладником у спірному випадку є саме ТзДВ «Полонина», яке мало право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду на підставах та в порядку черговості, встановленому цим Законом. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Як встановив суд, згідно з договором банківського рахунку від 10.10.2014 року № НОМЕР_1 ПАТ «ВіЕйБі Банк» зобов`язувався відкрити на ім`я ОСОБА_1 іменний поточний рахунок в національній валюті «До вкладу» № НОМЕР_1 та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. 
13.10.2014 року ОСОБА_1 і ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклали договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_2 , на виконання якого Банк відкрив позивачу рахунок на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в національній валюті № НОМЕР_2 , згідно з яким, зокрема, грошові кошти, що обліковуються на рахунку на вимогу, є вкладом на вимогу «Для виплат». 
Також 13.10.2014 року ОСОБА_1 і ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклали договір банківського вкладу «НВУ» № 854785/2014, предметом якого є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ-пілот» в національній валюті на строк три місяці з дня укладення договору з щомісячною виплатою процентів. Для обліку вкладу Банк відкрив на ім`я позивача вкладний рахунок № НОМЕР_3 , на який може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Сума початкового вкладу 180000,00 грн., виплата процентів здійснюється за ставкою 21,9 % річних, дата вимоги вкладником вкладу - 13.01.2015 року.
Згідно з платіжним дорученням від 13.10.2014 року № 573620 ОСОБА_1 здійснила зарахування коштів (вкладу) в розмірі 180000,00 грн. з рахунку № НОМЕР_1 , що був відкритий згідно договору банківського рахунку «До вкладу», на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий згідно договору банківського вкладу «НВУ». 
Правління Національного банку України 20.11.2014 року прийняло постанову № 733, якою віднесло ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних. 
31.01.2015 року Тимчасова адміністрація ПАТ «ВіЕйБі Банк» прийняла наказ № 76 «Про проведення додаткової перевірки операцій по рахункам фізичних осіб». 
Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «ВіЕйБі Банк».
На виконання вказаної постанови Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 20.03.2015 року № 63 розпочала процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначила Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію цього банку Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року до 19.03.2016року. 
Також Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22.02.2016 року № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора строком на два роки - до 19.03.2018 року. 
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. направила ОСОБА_1 повідомлення від 11.11.2016 року № 22/3-53224, в якому вказала на нікчемність договору банківського рахунку «До вкладу» № НОМЕР_1 від 10.10.2014 року з моменту перерахування коштів в розмірі 180000 грн. з рахунку ТзДВ «Полонина» № НОМЕР_4 на рахунок позивача № НОМЕР_1 , та нікчемність договору банківського вкладу «НВУ» №854785/2014 від 13.10.2014 року на підставі п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
22.07.2016 року позивач зверталась разом з іншими вкладниками до Уповноваженої особи з клопотанням повернути грошові вклади, на яке отримала відповідь листом від 23.08.2016 року № 2/41948, яким повідомлено про проведення перевірки, за результатами якої встановлено здійснення ряду операцій, в результаті яких збільшилась гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, у зв`язку із чим уповноважена особа звернулась до суду із позовом про визнання недійними правочинів. Таким чином, ситуація щодо отримання грошових коштів за рахунками буде вирішена після ухвалення судом законного та об`єктивного рішення та набрання ним законної сили. 
Також Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 і ТзДВ «Полонина» про визанння правочину щодо перерахування грошових коштів та договору банківського вкладу «НВУ» № 854785/2014 від 13.10.2014 року недійсними, однак рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.12.2018 року у справі № 344/9009/16-ц, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27.02.2019 року, у задоволені позову було відмовлено. 
06.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою надати до Фонду додаткову інформацію про рахунки, за якими вона має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а до Фонду - затвердити реєстр відшкодувань відповідно до наданого Уповноваженою особою додаткового переліку рахунків. 
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 05.07.2019 року № 34-036-11515/19 повідомив позивача про те, що Уповноваженою особою не включено інформацію про її рахунки до переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «ВіЕйБі Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, та до Фонду не подавалась додаткова інформація щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в цьому банку, тому, як наслідок, Фонд не має підстав щодо включення її до Загального реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та здійснити виплати. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржених дій (бездіяльності) відповідача, зважаючи на таке. 
Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. 
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. 
Положеннями ст. 27 Закону № 4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду: складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. 
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Отже, держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Як описано вище, на дату прийняття постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних» на вкладному рахунку позивача № НОМЕР_2 , що був відкритий згідно договору банківського вкладу «НВУ» № 854785/2014 від 13.10.2014 року, знаходились грошові кошти в розмірі 180000,00 грн. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом № 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника в особи. При цьому, положення вказаного закону не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03.07.2019 року у справі № 826/17080/15. 
Відповідно до норм ст. ст. 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.
Зокрема, згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, на який посилався відповідач, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. 
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. 
Проаналізувавши зміст наведених норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Також висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу. 
Відповідно до п. п. 1, 3, 5, 7, 8 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення» затвердженої рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року № 826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 року за № 863/28993 (далі - Інструкція № 826), протягом трьох робочих днів з дати запровадження Фондом тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду розпочинає перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов`язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), метою якої є виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій зі сторони працівників банку або інших осіб стосовно банку. Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. 
За наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки.  Уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії. У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов`язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору). Про прийняте рішення уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи. У листі сторонам нікчемного правочину (договору) обов`язково зазначаються підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону) та інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.
Як описано вище, результатами перевірки операцій по рахункам фізичних осіб, проведеної на підставі наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 31.01.2015 року № 76, в частині, що стосується позивача, було встановлено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» разом з ОСОБА_1 і ТзДВ «Полонина» здійснено ряд операцій, в результаті яких збільшилась гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на 180000,00 грн. 
Як вбачається із наданого позивачу повідомлення про нікчемність правочину за № 22/3-53224 від 11.11.2016 року, у ньому вказано на нікчемність договору банківського рахунку «До вкладу» № НОМЕР_1 від 10.10.2014 року з моменту перерахування коштів в розмірі 180000 грн. з рахунку ТзДВ «Полонина» № НОМЕР_5 на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , та нікчемність договору банківського вкладу «НВУ» № 854785/2014 від 13.10.2014 року. 
Однак, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, на підтвердження направлення такого висновку відповідач не надав жодних належних доказів. 
Також суд правильно врахував, що відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції № 826 правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами. 
У зазначеному повідомленні про нікчемність правочину Уповноважена особа посилається як на правову підставу на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, згідно з яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. 
Однак, як правильно вказав суд першої інстанції, дана норма не може бути застосованим до договору банківського рахунку «До вкладу» № НОМЕР_1 від 10.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», оскільки на підставі цього правочину у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього правочину не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу. 
Також суд правильно зазначив, що метою застосування цієї норми є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 822/2283/16. 
Крім того, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд та/чи його уповноважена особа не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними, оскільки такий є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення, і наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. А положення ст. 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у наведеній нормі Закону № 4452-VI. Крім того, в разі виконання сторонами зобов`язань за таким правочином та незгоди сторони правочину з висновком про його нікчемність, що свідчить про наявність спору в таких правовідносинах, факт нікчемності може бути встановлено лише судом у справі щодо застосування наслідків нікчемності такого правочину. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 826/1476/15. 
Проте, відповідач не надав відомостей щодо ухвалення судом рішення, яким було б встановлено факт нікчемності описаних вище договору банківського рахунку «До вкладу» № НОМЕР_1 від 10.10.2014 року та договору банківського вкладу «НВУ» №854785/2014 від 13.10.2014 року. 
Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до умов договору банківського вкладу «НВУ» № 854785/2014 від 13.10.2014 року ОСОБА_1 погодилася з тим, що відкриття та обслуговування її рахунків буде здійснено, серед іншого, за Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», та що позивач як клієнт була повідомлена про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження, в тому числі й за сумою операцій, встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються, то суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вказані Правила є внутрішнім документом банку, обов`язковим для нього самого, а тому його положення, за змістом ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України не можуть бути істотними умовами такого правочину, та не є обов`язковими для позивача. 
Також суд правильно врахував, що відповідно до п. п. 1.8, 5.1, 5.8 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за № 1172/8493 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за договором банківського рахунку банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки - рахунки, що відкриваються банком клієнтам на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.
За поточними рахунками, що відкриваються банками суб`єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності. 
В свою чергу, п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.
Отже, відповідно до змісту наведених норм відкриття поточного рахунку на ім`я ОСОБА_1 та перерахування ПАТ «ВіЕйБі Банк» коштів з рахунку ТзДВ «Полонина» на поточний рахунок позивача з призначенням платежу «залучення коштів на вклад, угода № 854785/2014 від 13.10.2014» є послугою, що надається Банком, яка не підпадає під перелік, визначений в ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, кошти за якою не відшкодовуються Фондом.
Також відповідно до норм ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частині 2 статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Відповідно до п. п. 3-6 розділу ІІІ «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини 4 статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників. 
Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.
Отже, оскільки ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесене до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11. 2014 року № 733, а договір банківського вкладу «НВУ» № 854785/2014 від 13.10.2014 року та договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_2 від 13.10.2014 року були укладені до віднесення цього банку до категорії неплатоспроможних, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є вкладником в розумінні наведених вище норм Закону № 4452-VI і на неї поширюються гарантії Фонду на відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 цього Закону. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 802/351/16-а. 
Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і не подання інформації про неї як вкладника банку до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії є протиправним і дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Луня Іллі Вікторовича залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі № 300/1806/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги виключно у випадках, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 24 квітня 2020 року

У зв`язку із перебуванням судді Судової-Хомюк Н.М. згідно з наказом голови суду від 21.04.2020 року № 161-к/тм у відпустці в період з 21.04.2020 року до 30.04.2020 року та тим, що 01-03.05.2020 року були вихідні дні, постанова, повний тест якої складено 24.04.2020 року, надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 04.05.2020 року