Ухвала
 
05 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/2272/15-ц
 
провадження № 61-7399ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2016 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03  лютого 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом.
 
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2016 року змінено в частині розміру заборгованості та розподілу судових витрат.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на   користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 130 593 доларів США 57 центів заборгованості за кредитним договором від 15 червня 2005 року, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 106 336 доларів США 45 центів, заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 19 292 доларів США 90 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором у розмірі 4 964 доларів США 22 центи.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 130 593 доларів США 57 центів заборгованості за кредитним договором від 15 червня 2005 року, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 106 336 доларів США 45 центів, заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 19 292 доларів США 90 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором у розмірі 4 964 доларів США 22 центи.
Вирішено питання розподілу судового збору.
 
22 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 27 квітня 2020 року, в якій заявник просить скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2016 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Разом з тим, у касаційній скарзі  ОСОБА_1 порушує питання про відстрочення сплати судового збору, з посиланням на скрутний майновий стан, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), не надавши, при цьому, жодних доказів про доходи чи їх відсутність за 2019 рік, які б свідчили про неможливість сплати судового збору.
 
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, оскільки не є безумовною підставою для його відстрочення та не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
 
У зв`язку з наведеним заявникові потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі первісного позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1 218 грн.
 
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення кредитної заборгованості) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
 
Розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимоги майнового характеру у розмірі оспорюваної суми, тобто 3 654 грн*200%=7 308 грн.
 
Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 7 308 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).
 
Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України та Законом № 540-IX,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2016 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03  лютого 2020 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.  
  
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                      О. М. Осіян