ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3107/20 Справа № 209/219/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,
суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року 
у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тихонової Ірини Миколаївни від 16 вересня 2019 року про закінчення виконавчого провадження, - 
В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Тихонової І.М. ВП № 51463969від 16 вересня 2019 року про закінчення виконавчого провадження, та зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження.
В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на наявне рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 06 вересня 2006 року, яким ОСОБА_2 була зобов`язана полагодити залізобетонну плиту і обрамити вибитий пройом в стіні у її квартирі №12 . 
Заявник, посилаючись на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», вважав подану ним скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що прийнята державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області постанова від 16 вересня 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП №51463969 відповідає межам компетенції державного виконавця і прийнята із дотриманням норм законодавства.
Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем не було вжито всіх належних заходів щодо примусового виконання рішення суду, тому як наслідок реального виконання судового рішення не відбулось, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
31 березня 2020 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість. 
Учасники, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, ніяких клопотань не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у їх відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржувану постанову державний виконавець дотримавсявимог дючого законодавства.
Проте погодитися з такими висновками суду не можливо, з урахуванням наступного.
Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, - і за її межами. 
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року).
Зважаючи на наведені норми права та судову практику, виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду, без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи було б беззмістовним. 
Враховуючи вказане, на державну виконавчу службу, покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, невиконання якого слід вважати порушенням вимоги закону, таким, що нівелює право особи на доступ до суду.
Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області починаючи з червня 2016 року перебувало виконавче провадження ВП № 51463969 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1333-2006, виданого 07 червня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про зобов язання ОСОБА_2 вчинити певні дії та стягнення шкоди. 
В рамках виконавчого провадження, 30 травня 2018 року державним виконавцем Тихоновою І.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка в подальшому ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року була скасована.
09 січня 2019 року було відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа (дубліката) № 2-1333-2006, виданого 07 червня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
14 серпня 2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою мешкання боржника, проте потрапити до приміщення не виявилося можливим, про що було складено відповідний акт, та 15 серпня 2019 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду, копія якої направлена боржнику. 
30 серпня 2019 року, державним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою мешкання боржника, проте потрапити до приміщення не виявилося можливим, про що складено відповідний акт державного виконавця у присутності понятих. 
В той же день, 30 серпня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду та одночасно повідомлення на адресу Дніпровського відділу поліції Дніпродзержинського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за умисне невиконання вказаного судового рішення.
16 вересня 2019 року державним виконавцем винесено у цій справі постанову про закінчення виконавчого провадження, яка вмотивована тим, що подання про притягнення боржника до відповідальності винесено та за вимогами п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження слід закінчити. 
Про існування вищевказаної постанови ОСОБА_1 дізнався 11 жовтня 2019 року. Через чотири дні, а саме 14 жовтня 2019 року, заявник звернувся до Дніпровського районного суду Дніпровської області зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з частиною 6 вищезазначеної статті, про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Статтею 449 ЦПК України імперативно встановлено два строки для звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Так, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Положеннями ЦПК України визначено обов`язок суду вирішити питання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця до вирішення питання про прийняття скарги до розгляду та розгляду її по суті. 
Оскільки судом першої інстанції ухвала про відмову у поновленні пропущеного строку не постановлялася, а скарга була розглянута по суті, суд апеляційної інстанції не вправі висловлювати свою точку зору з приводу строків на звернення до суду зі скаргою. 
Слід вважати, що закриття виконавчого провадження призвело до порушення прав ОСОБА_1 , і як наслідок, рішення суду, яке набуло чинності залишається без виконання.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що порушене право ОСОБА_1 підлягає судовому захисту, шляхом скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2019 року, та зобов`язання Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1333/06.
          Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задовольнити.
Скасувати постанову ВП № 51463969 про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2019 року винесену державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тихоновою Іриною Миколаївною. 
Зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1333/06.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида