ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/2639/20                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Штих Т.В.
Провадження № 33/818/532/20
Категорія: ст. 124 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
26.05.2020 року                                                                м. Харків
       
Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , потерпілої по справі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Шевченко Г.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2020 року у відношенні ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Судом першої інстанції було встановлено, що 17.02.2020 року о 18-20  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Suzuki SX-4, державний номер  НОМЕР_1 , по вул. Сумській, 85 в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, державний номер  НОМЕР_2 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись з таким рішенням захисник ОСОБА_1 – адвокат Шевченко Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В скарзі посилається на те, що копію оскаржуваної постанови судом першої інстанції не було направлено а ні апелянту ні ОСОБА_1 , що на думку апелянта свідчить про упередженість суду. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_4 , яка заперечувала проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( ст. 1 КУпАП).
Відповідно до приписів ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до положень ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Вимоги п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП передбачають, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Статтею 270 КУпАП У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Посилання апелянта, що захисником Шевченко Г.М. до суду першої інстанції було подано електронною поштою заяву про відкладення розгляду справи та заяву про ознайомлення з матеріалами справи, а також те, що їй та ОСОБА_1 не було направлено копію оскаржуваної постанови, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони самі по собі не свідчать про упередженість судді, оскільки матеріали справи не містять такої заяви. Крім того, відповідно до аркуша справи 9, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції завчасно, про те до суду не прибув, про причину неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Інших доводів щодо скасування постанови апеляційна скарга не містить.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що рухався у середній смузі руху, почав перестроюватись в правий ряд, та не побачив як в автомобілі ОСОБА_2 , яка рухалась попереду та почала гальмувати спрацювали стоп-сигнал, тому він не зміг уникнути зіткнення. Вважав, що у дорожньо-транспортній пригоді винні обидва водії.
ОСОБА_2 пояснила апеляційному суду, що її транспортний засіб був справний, всі попереджувальні сигнали працювали належно, а ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, та допустив зіткнення.
Апеляційний суд критично розцінює пояснення  ОСОБА_1 , надані апеляційному суду, оскільки вони не узгоджуються як з поясненнями ОСОБА_2 , так і з письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , де ним було зазначено, що він керуючи автомобілем не розрахував безпечну відстань до автомобіля, що рухався попереду, не встиг загальмувати, в результаті чого сталось зіткнення. Пояснення ОСОБА_2 навпроти є стабільними, вони повністю узгоджуються зі схемою дорожньо-транспортної пригоди та змістом протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом  12.1 Правил дорожнього руху України від час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом  13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було встановлено, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки останній не спростував факт, що він не побачив завчасно, що попереду гальмує транспортний засіб, і не встиг загальмувати та уникнути зіткнення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№155287 від 17.02.2020 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, локалізацією отриманих механічних пошкоджень транспортних засобів, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 твердження, що автомобіль під керуванням останньої мали неправні світлові прилади, саме «стоп-сигнал» нічим не підтверджені.
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови від 25.03.2020 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченко Галини Миколаївни залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2020 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик