Справа № 757/7845/19-к
1-кп/991/114/19
У Х В А Л А

13 травня 2020 року                                                         м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуюча – ОСОБА_1 ,
судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання – ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015110000000121 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїв Курган Ростовської область Російської Федерації, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кишинів Республіки Молдова, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення                                        прокурор ОСОБА_7 , 

сторона захисту                                                захисники ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , 
ОСОБА_10 ,

а також представника потерпілого та цивільного позивача - 
Акціонерного товариства «Укргазвидобування»                 ОСОБА_11 ,

представника цивільного позивача - товариства 
з обмеженою відповідальністю 
«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІФАНТА»                         ОСОБА_12 

в с т а н о в и в:
У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
13 травня 2020 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІФАНТА» подав цивільний позов до ОСОБА_5 та Компанії «Ведестіма Трейдінг ЛТД» про відшкодування матеріальних збитків, завданих вчиненням кримінального правопорушення. Позов обґрунтований тим, що 05 листопада 2012 року між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Газовий Альянс» укладено кредитний договір № 20-3782/2-1. Банк свої зобов`язання за цим договором виконав. В забезпечення кредитних зобов`язань ТОВ «ГК «Газовий альянс» перед ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» за кредитним договором № 20-3782/2-1 між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та обвинуваченим ОСОБА_5 як заставодавцем було укладено договір застави корпоративних прав № 20-3785/3-1, відповідно до якого ОСОБА_5 , діючи як заставодавець, передав у заставу корпоративні права ТОВ «Надра Геоцентр» (100 % розміру статутного капіталу). 18 квітня 2013 року між ПАТ «Промінвестбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_5 , з другої сторони, укладено Договір про внесення змін № 20-1265/3-1 до Договору застави корпоративних прав № 20-3785/3-1, згідно з яким було зменшено розмір статутного капіталу, що передається в заставу до 90 %. 22.04.2013 за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 продав частку в статутному капіталі підприємства ТОВ «Надра Геоцентр» в розмірі 10 % компанії «Ведестіма Трейдінг ЛТД», що заснована та зареєстрована відповідно до Закону про Компанії Республіки Кіпр, від імені якої згідно з довіреністю діяв ОСОБА_13 та 22 липня 2013 року між ПАТ «Промінвестбанк», з однієї сторони та «Ведестіма Трейдінг ЛТД» в особі ОСОБА_13 , з другої сторони, укладено Договір застави Корпоративних прав за № 20-2194/3-1 у розмірі 10 % статутного капіталу. В подальшому ОСОБА_5 достовірно знаючи, що корпоративні права ТОВ «Надра Геоцентр» відповідно до умов укладених ними Договір застави корпоративних прав № 20-3785/3-1 та № 20-1265/3-1 перебувають у заставі, без погодження з заставодержателем (ПАТ «Промінвестбанк») відчужив заставлене майно. 08 серпня 2019 року на підставі договору про відступлення права вимоги № 38/488 ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» відступило право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» (далі за текстом – ТОВ «ФК «ФІНГРУП ФАКТОР»). На підставі договору від 21 серпня 2019 року ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» відступило ТОВ «ФК «ФІНГРУП ФАКТОР» право вимоги за договором застави. Надалі право вимоги за вказаними кредитним договором та договором застави ТОВ «ФК «ФІНГРУП ФАКТОР» на підставі договорів № 071119 від 07 листопада 2019 року та № 111119/4 від 11 листопада 2019 року відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Кредо» (далі за текстом – ТОВ «ФК «ІНВЕСТ КРЕДО»). В подальшому між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ КРЕДО» та ТОВ «ФК «СІФАНТА» було укладено договір № 1812/19 від 19 грудня 2019 року про відступлення права вимоги за кредитним договором, а також договір № 22229/4 від 19 грудня 2019 року про відступлення права вимоги за договором застави. А тому, на переконання ТОВ «ФК «СІФАНТА», злочинними діями ОСОБА_5 товариству завдано майнової шкоди, та, оскільки воно є правонаступником ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», має право на відшкодування цієї шкоди, однак у результаті зазначених дій обвинуваченого позбавлено можливості звернути стягнення на предмет застави. 
Суд поставив на вирішення питання можливості розгляду такого позову в рамках даного кримінального провадження та з урахуванням позиції учасників судового провадження доходить до наступного.
Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов (ч. 1 ст. 61 КПК України).
У силу ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За змістом відповідних положень КПК України, за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні може бути стягнута тільки шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням. При цьому, право на пред`явлення позову у кримінальному провадженні належить тільки тій особі, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.
Таким чином, КПК України передбачає певні вимоги до цивільних позовів, що можуть бути предметом розгляду у кримінальному провадженні. 
Разом із тим, порядок вирішення судом питання щодо можливості розгляду цивільного позову у випадку, якщо він не підлягає розгляду у кримінальному судочинстві, нормативно не врегульовано. 
За змістом ч. 4, 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Також, встановлена можливість перевірки такого позову за формою та змістом у порядку цивільного судочинства. 
ЦПК України у випадку порушення встановлених законом вимог щодо позову у статтях 185, 186, 257 передбачає підстави для залишення без руху, повернення позову, відмови у відкритті провадження за ним та залишення його без розгляду. Однак такі підстави не стосуються випадків, коли позов не підлягає розгляду у кримінальному судочинстві, а тому не можуть бути застосовані. 
Водночас, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України), до яких, зокрема, належить диспозитивність, згідно з якою суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Отже, у випадку, коли пред`явлено позов, розгляд якого не віднесено до повноважень суду, останній зобов`язаний, з урахуванням засади диспозитивності, відмовити у розгляді такого цивільного позову у рамках кримінального провадження. 
У даному провадженні згідно з обвинувальним актом  ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, серед іншого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, а саме, він обвинувачується у тому, що достовірно знаючи, що корпоративні права ТОВ «Надра Геоцентр» відповідно до умов укладених Договорів застави корпоративних прав № 20-3785/3-1 та № 20-1265/3-1 перебувають у заставі, без погодження із заставодержателем (ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») відчужив заставлене майно, а також діяв як керівник злочинної організації, в складі якої також діяв ОСОБА_13 , який з прямим умислом та прагнучи уникнути звернення стягнення на предмет застави (корпоративних прав ТОВ «Надра Геоцентр»), за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-3782/2-1, без погодження з заставодержателем (ПАТ «Промінвестбанк»), продав частку в статутному капіталі підприємства ТОВ «Надра Геоцентр» в розмірі 10 % підконтрольній йому та ОСОБА_5 компанії «Фастіло Трейдінг ЛТД», що заснована та зареєстрована в Республіці Кіпр. 
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні діянь, якими, на думку ТОВ «ФК «СІФАНТА», їм заподіяно майнову шкоду. 
Разом із тим, на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, право вимоги за договором застави належало ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК». ТОВ «ФК «СІФАНТА» посилається на отримання такого права від ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» в порядку кількаразового переуступлення права вимоги. 
Однак, КПК України чітко встановлює право на пред`явлення позову у кримінальному провадженні тільки для особи, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та за результатами розгляду цивільного позову може бути стягнута тільки шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням. А тому, право на пред`явлення позову у рамках даного провадження з дотриманням вимог КПК України може мати ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», як особа, що є стороною деліктного зобов`язання.
Відтак, розгляд цивільного позову ТОВ «ФК «СІФАНТА» лежить поза межами повноважень суду, який здійснює кримінальне провадження. 
При цьому, посилання представника ТОВ «ФК «СІФАНТА» на можливість розгляду заявлених вимог у рамках даного кримінального провадження із застосуванням норм ЦПК України, що регулюють процесуальне правонаступництво, на переконання суду є безпідставними.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України норми Цивільного процесуального кодексу України можуть бути застосовані тільки, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані. Однак КПК України чітко встановлює імперативні обмеження щодо предмету цивільного позову та суб`єкта, який має право його пред`явити, а тому інститут процесуального правонаступництва не може бути застосований у даному кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що у розгляді цивільного позову ТОВ «ФК «СІФАНТА» у даному кримінальному провадженні належить відмовити.
Разом із тим, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, а тому ТОВ «ФК «СІФАНТА» не позбавлена права пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 26, 61, 127, 128, 337, 369, 372, суд

п о с т а н о в и в:
відмовити у розгляді цивільного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІФАНТА» до ОСОБА_5 та Компанії «Ведестіма Трейдінг ЛТД» про відшкодування матеріальних збитків, завданих вчиненням кримінального правопорушення, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015110000000121 стосовно обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІФАНТА»  право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді

                ОСОБА_2                          ОСОБА_3                                  ОСОБА_1