Ухвала
 
14 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 201/5916/18
провадження № 61-6054ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дрозд Роман Юрійович, на рішення Жовтневого районного суду                          м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року в справі за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2018 року Дніпропетровська місцева прокуратура № 3 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила визнати недійсним рішення Дніпровської міської ради від 20 вересня 2017 року № 151/24 «Про передачу земельної ділянки у районі АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» у приватну власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:016:0080, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в районі АДРЕСА_1 ».
 
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 15 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого   2020 року, позов задовольнив. Визнав недійсним рішення Дніпровської міської ради                       від 20 вересня 2017 року № 151/24 «Про передачу земельної ділянки у районі             АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
20 березня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дрозд Р. Ю., подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду                          м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 відмовити.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме судами в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 346/2888/16-а щодо набуття права на приватизацію (стаття             118 Земельного Кодексу України), від 07 червня 2018 року у справі № 336/149/17 щодо переходу прав на приватизацію спадкоємцям (стаття 118 Земельного Кодексу України), від 16 травня 2018 року у справі № 523/17848/16-ц щодо вчинення невідкладних дій повіреним (частина перша статті 248 Цивільного Кодексу України), від16 грудня 2015 року у справі № 6-2510ц15 щодо обґрунтованого втручання у право власності, від 05 грудня 2018 року у справі № 923/129/17 щодо права прокурора на подання позову (пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру») (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, а саме неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дрозд Роман Юрійович, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.
 
Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/5916/18 за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  С. Ю. Бурлаков	
 	 	
 	Є. В. Коротенко