ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/853/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агенс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року (суддя Турлакова Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 07.08.2019 року) у справі №160/853/19 за позовом  Приватного підприємства «Агенс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:
28.01.2019 року ПП «Агенс» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлень-рішення від 05.03.2018 року № 0005681422, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 249071,25 грн., з яких 199257 грн. за основним платежем та 49814,25 грн. штрафні (фінансові) санкції. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що податковий кредит ним сформований на підставі виданих контрагентом ТОВ «Райдек» податкових накладних, контрагент на момент виконання договору поставки був платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору поставки. Взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій, отримані будівельні матеріали були використані у власній господарській діяльності та використовувались для виконання договору з ремонту приміщень, укладеного з іншим суб`єктом господарювання. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на витрати з податку на прибуток, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Апелянт вказував, що вироком Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/1750/17 від 09.02.2017 року встановлено, що для проведення фіктивної господарської діяльності було створено ТОВ «Єврохоумс» з яким позивач взагалі не мав ніяких відносин.  Взаємовідносини між ПП «Агенс» та ТОВ «Райдек» за 2016 рік, та й взагалі за будь-який період не були об`єктом дослідження та не досліджувались у кримінальному проваджені у справі №759/1750/17, вирок не встановлює фіктивність взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Райдек». 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єкт господарювання  ТОВ «Райдек», який є контрагентом позивача, у своїй діяльності не створював реальних дій по наданню замовленого товару, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Господарські операції ПП «Агенс» та ТОВ «Райдек» не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності контрагента, не встановлено дійсність поставки будівельних матеріалів, відсутній ланцюг придбання будівельних матеріалів, контрагент не має складських приміщень, відсутні наймані працівники для здійснення господарських операцій. Суд першої інстанції зазначав, що вироком Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/1750/17 від 09.02.2017 року, який набрав законної сили, колишній директор ТОВ «Єврохоумс», інша назва ТОВ «Райдек», ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, встановлено вироком, що контрагент позивача створений для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи з метою здійснення діяльності з надання незаконних фінансових послуг і переведенню грошових коштів із безготівкової форми в готівкову, підтверджує, що господарська діяльність ТОВ «Єврохоумс»  (ТОВ «Райдек», ТОВ «Ремонтний центр «Перос») не велась.
Встановлено, що Головним управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «Агенс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Ремонтний центр «Перос» (старі назви - ТОВ «Єврохоумс» та ТОВ «Райдек») за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, за результатом якої складено акт від 15.02.2018 року №8838/04-36-14-22/32128377. Вказаним актом зафіксовані наступні порушення: п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за вересень 2016 року на суму 199257 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Райдек», яке мало назви ТОВ «Ремонтний центр «Перос» та ТОВ «Єврохоумс». Головне управління ДФС у Дніпропетровській області вказувало, що відповідно до інформаційних баз даних ДФС України ТОВ «Ремонтний центр «Перос» має старі назви  ТОВ «Єврохоумс» та ТОВ «Райдек», зареєстроване Дніпровською районної в місті Києві державною адміністрацією, свідоцтво про державну реєстрацію від 26.05.2016 року №13391020000012793, перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві, стан платника - « 0», основний вид діяльності - 95.23 «Ремонт взуття та шкіряних виробів». Свідоцтво платника ПДВ № 200269508 від 31.05.2016 має статус «анульоване» 28.11.2017. Аналізом ЄРПН встановлено, що товар, який отримано ПП «Агенс» від ТОВ «Ремонтний центр «Перос» (старі назви - ТОВ «Єврохоумс» та ТОВ «Райдек») отримало постачальником у ТОВ «Бекард Стиль» (код ЄДРПОУ 40532917). В свою чергу, аналізом ЄРПН встановлено відсутність придбання ТОВ «Бекард Стиль» (код ЄДРПОУ 40532917) товарів, що були реалізовані на ТОВ «Єврохоумс»  (ТОВ «Райдек») (код ЄДРПОУ 40509935), а в подальшому були реалізовані ПП «Агенс» у вересні 2016 року. Не прослідковується ланцюг руху товарів. Відповідно до інформаційних баз даних ДФС України ТОВ «Бекард Стиль» перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, стан платника - « 0» платник за основним місцем обліку, баланс та декларація з податку на прибуток за 2016 рік підприємством не подавались.  На думку Головного управління, встановлено відсутність придбання у ТОВ «Бекард Стиль» товарів, що були реалізовані ТОВ Єврохоумс» в подальшому ПП «Агенс» у вересні 2016 року.
На підставі акту від 15.02.2018 року №8838/04-36-14-22/32128377 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 05.03.2018 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0005681422, яким ПП «Агенс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 249071,25 грн., з яких 199257 грн. за основним платежем та 49814,25 грн. штрафні (фінансові) санкції.
Матеріалами справи встановлено, що між ПП «Агенс» (покупець) та ТОВ «Райдек» (постачальник) укладено договір постачання №916 від 01.09.2016 року, відповідно до умов якого постачальник здійснює поставку будівельних матеріалів (руберойд покрівельний, цвяхи, праймер бітумно-полімерний, мастика морозостійка, покрівельний матеріал Уніфлекс, суміші асфальтобетонні гарячі і теплі, цегла керамічна одинарна повнотіла, акрилова фарба для цоколя Ceresit СТ 44, бітуми нафтові, дорожні, бруски обрізні хвойних порід, в`язальний дріт, ґрунтовки, дерев`яні деталі риштувань, поковки з квадратних заготовок, пропан-бутан технічний, щебінь із природного каменю для будівельних робіт, шлакопортландцемент загальнобудівельного та спеціального призначення, сітка арматурна, пісок кварцовий тощо) в кількості та по цінам, вказаним в рахунках-фактурах, у визначений строк, покупець з свого боку зобов`язувався прийняти та оплатити поставлений товар.
На підтвердження отримання товару за вищевказаним договором від ТОВ «Райдек», позивач надав: видаткову накладну № 0809 від 08.09.2016 року, рахунок-фактуру № 0809 від 08.09.2016 року, рахунок-фактуру № 0709 від 07.09.2016 року, видаткову накладну № 0709 від 07.09.2016 року, рахунок-фактуру № 0609 від 06.09.2016 року, видаткову накладну № 0609 від 06.09.2016 року, рахунок-фактуру № 0509 від 05.09.2016 року, видаткову накладну № 0509 від 05.09.2016 року. Рахунки-фактури, якими визначалась ціна поставленого товару та видаткові накладні на відпуск товару, підписані представниками ПП «Агенс» та ТОВ «Райдек».
В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних, відповідно до яких транспортування вантажу здійснювалось ТОВ «Альфа Дінк», вантажовідправник ТОВ «Райдек», вантажоодержувач ПП «Агенс», перевезення товару здійснювалось з пункту навантаження: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 6В, до пункту розвантаження: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 3, де ПП «Агенс» використовувало привезені будівельні матеріали за призначенням.
За результатами виконання договору ТОВ «Райдек» видало ПП «Агенс» податкові накладні № 21 від 08.09.2016 року, № 20 від 07.09.2016 року, № 19 від 06.09.2016 року, № 18 від 05.09.2016 року,  які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Оплата за отриманий товар згідно договору підтверджується наданими копіями платіжних доручень № 535 від 15.9.2016 року, № 532 від 13.09.2016 року, № 540 від 17.10.2016 року. Рух коштів по рахунку позивача № НОМЕР_1  підтверджується банківською випискою за вересень 2016 року.
          Матеріалами справи встановлено, що ПП «Агенс» придбані будівельні матеріали  використано у своїй господарській діяльності під час надання послуг капітального ремонту.
          Відповідно до матеріалів справи 09.09.2016 року між ПП «Агенс» та КБ «Южний» укладено договір підряду №072016 на виконання ремонтних робіт (капітального ремонту), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених  договором,  підрядник зобов`язувався провести капітальний ремонт об`єкту (ЦЕХ) визначений договором, відповідно до проектно-кошторисної документації, замовник з свого боку зобов`язувався надати будівельний майданчик, прийняти закінчені роботи та оплатити їх.  Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року, ПП «Агенс» виконало поточний ремонт покрівлі споруд, ремонт примикань до цегляних стін тощо, тобто закуплений будівельний товар у ТОВ «Райдек» було використано для виконання своїх зобов`язань з капітального ремонту на об`єктах КБ «Южний».
Відповідно картки рахунку 205, ПП «Агенс» поставило на складський облік придбані будівельні матеріали, згідно картки рахунку 23 «основне виробництво», будівельні матеріали були використані як основний засіб, прямі матеріальні витрати. Згідно картки рахунку 362, позивач відобразив послуги з ремонту з ДП  КБ «Южний» («Південне») по договору № 072016 від 09.09.2016 року та відповідно, одержав за надані послуги 125288,40 грн. 
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.04.2018 року, ПП «Агенс» має такі види господарської діяльності, зокрема, торгівля деревиною, будівельними матеріалами, будівництво житлових і нежитлових будівель. ПП «Агенс» має ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури № 279565 від 02.10.2013 року, терміном дії з 26.09.2013 року по 26.09.2018 року, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, має дозволи № 1192.13.12 від 06.11.2013 року на виконання монтажних робіт, виконання верхолазних робіт, роботи з зведення, монтажу і демонтажу будинків, споруд, зміцнення аварійних частин, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області, та 1193.13.12 від 06.11.2013 року на експлуатацію посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області.
Як на підставу для визнання господарських операцій між ТОВ «Райдек» та ПП «Агенс» безтоварними та нікчемними, відповідач посилається на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року у справі №759/1750/17.
Встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року у справі №759/1750/17, який набрав законної сили ОСОБА_1 директора ТОВ «Єврохоумс» визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України.
Вказаним вироком встановлено що ОСОБА_1 , вчинила всі необхідні дії щодо придбання суб`єкта господарської діяльності та, відповідно, стала засновником і директором ТОВ «Єврохоумс». Злочинні дії ОСОБА_1 виразились у пособництві фіктивному підприємництву, тобто придбанні суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) - ТОВ «Єврохоумс» з метою прикриття незаконної діяльності. З метою здійснення злочинної діяльності, невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, отримали печатку ТОВ «Єврохоумс» (код ЄДРПОУ 40509935), якою завіряли завідомо неправдиві первинні документи, що засвідчували нібито проведення фінансово-господарських операцій. Таким чином ОСОБА_1 , будучи засновником та директором фіктивного підприємства - ТОВ «Єврохоумс», забезпечила прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємства, складання від його імені, як службової особи ТОВ «Єврохоумс», фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складання та видачу документів податкової звітності, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності, в результаті чого до Державного бюджету України ймовірно не надходило коштів у вигляді сплати вказаних податків. Дії ОСОБА_1 , які полягали у пособництві у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) - ТОВ «Єврохоумс» з метою прикриття незаконної діяльності, призвели до того, що невстановлені слідством особи, здійснили документальне оформлення, начебто, проведених фінансово-господарських операцій від імені формально призначеного засновника та директора.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вироком суду не встановлено, що в період 2016 року ОСОБА_1 будучи директором ТОВ «Райдек» створила та здійснювала незаконну діяльності по формуванню безпідставного податкового кредиту з податку на додану вартість. Договір, що укладений ТОВ «Райдек» з ПП «Агенс» у судовому порядку не визнався нікчемним, у вироку не йдеться мова про договірні взаємовідносин   ТОВ «Райдек» з ПП «Агенс».
Відповідач не довів існування взаємозв`язку між ТОВ «Ремонтний центр «Перос», ТОВ «Єврохоумс», ТОВ «Райдек», та й того, що вказані товариства є одною юридичною особою, яка постійно змінює назви. 
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Ремонтний центр «Перос» зареєстроване як юридична особа 26.05.2016 року.
Проте, відповідно до договору постачання №916 від 01.09.2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість за 2016 рік ТОВ «Райдек», податкових накладних, у 2016 році ТОВ «Райдек» також здійснювало господарську діяльність. Договір постачання №916 від 01.09.2016 року з ПП «Агенс» укладений юридичною особою ТОВ «Райдек» а не ТОВ «Ремонтний центр «Перос» чи ТОВ «Єврохоумс».
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.
Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари. Оплата за отримані товари від ТОВ «Райдек» здійснена. Наявні належним чином оформлені первинні документи, що підтверджують дійсність надання будівельних матеріалів ТОВ «Райдек».
Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 -  200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.  При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум валових витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування валових витрат та податкового кредиту, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договір, який був укладений позивачем з ТОВ «Райдек» щодо постачання товарів - визнаний судом недійсним або розірваний з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень. 
Суд апеляційної інстанції вказує, що право на формування податкового кредиту виникає у  платника податків після отримання від контрагента податкової накладної. Податкові накладні від ТОВ «Райдек» отримані, належним чином зареєстровані
Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту та податку на прибуток, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вироком суду, на який посилається відповідач, не встановлено, що в період 2016 року ТОВ «Райдек» здійснювало незаконну діяльності по формуванню безпідставного податкового кредиту з податку на додану вартість. Вироком не досліджувались та не визначались нечинними договірні відносини ТОВ «Райдек» з ПП «Агенс».
Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Райдек», прослідковується мета замовлення та отримання будівельних матеріалів, їх використання у власній господарській діяльності для виконання взятих на себе інших договірних зобов`язань. В свою чергу, відповідач не довів відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України правомірність свого рішення.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Встановлено, що ПП «Агенс» при поданні позовної заяви сплатило судовий збір у розмір 3736,06 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.12015567991 від 03.12.2018 року, при поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 5604,10 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1521713980.1 від 14.11.2019 року.
При задоволенні позову, відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають документально підтверджені судові витрати, а саме 9340,16 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПП «Агенс» задовольнити.
Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агенс» - задовольнити.
                              Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі №160/853/19 - скасувати.
          Прийняти нове рішення. Позовні вимоги Приватного підприємства «Агенс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.03.2018 року № 0005681422, яким Приватному підприємству «Агенс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 249071,25 грн., з яких 199257 грн. за основним платежем та 49814,25 грн. штрафні (фінансові) санкції.
          Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 39394856) за рахунок власних бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Агенс» (код ЄДРПОУ 32128377) судові витрати у розмірі 9340,16 грн. (дев`ять тисяч триста сорок гривень 16 копійок).
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова