Ухвала                                    
 
04 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 642/5814/18
провадження № 61-22094св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,        Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Національний банк України,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування майнової та моральної шкоди,
за касаційною скаргою Національного банку України на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2018 року у складі судді         Бондаренка В. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Маміної О. В., Тичкової О. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути з Національного банку України (далі - НБУ) на його користь            300 417,38 грн на відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок пожежі та залиття та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Обґрунтовуючи позовні вимоги,  ОСОБА_1 посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 серпня 2016 року він є власником нежитлових приміщень першого поверху № 5-7 у літ. «А-2», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Нежитлові приміщення другого поверху вищевказаного будинку належать державі України в особі НБУ на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 02 вересня 2014 року. 31 березня 2017 року на другому поверсі вказаної будівлі - у приміщеннях № 88, 89 сталася пожежа, внаслідок чого його майну завдана майнова та моральна шкода.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ленінський районний суд міста Харкова ухвалою від 29 жовтня 2018 року відкрив провадження у цій справі. Вирішив проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання                       на 27 листопада 2018 року о 10 год. 00 хв.
 
Мотивував ухвалу суд першої інстанції тим, що позовна заява подана з додержанням вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Тому суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі. 
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду
 
Харківський апеляційний суд постановою від 12 листопада 2019 року ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2018 року залишив без змін.
 
Мотивував судове рішення апеляційний суд тим, що предметом заявленого у цій справі позову є вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, яке належить ОСОБА_1 як фізичній особі, позов пред`явлено фізичною особою, а тому справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Шкоду завдано на території, на яку поширюється юрисдикція Ленінського районного суду міста Харкова.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи
 
У грудні 2019 року НБУ подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.
 
Касаційна скарга НБУ мотивована неврахуванням судами того, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 30 жовтня 2009 року та здійснює підприємницьку діяльність шляхом виробництва продукції ґудзиків у приміщені, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що шкода йому завдана як фізичній особі-підприємцю та збитки у вигляді упущеної вигоди, аргументуючи тим, що він не зміг виконати договори поставки товару, через що постраждала його ділова репутація. Заявлені у цій справі вимоги свідчать про те, що позивач визнає факт завдання йому шкоди як фізичній особі-підприємцю, оскільки пошкоджене приміщення використовувалося для зберігання та виробництва господарської продукції (ґудзики), збитки за пошкодження яких позивач просив стягнути на його користь. Враховуючи суб`єктний склад заявлені у цій справі вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
27 грудня 2019 року справа № 642/5814/18 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги НБУ на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону  від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм  матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою НБУ на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.
 
Встановлено, що  ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з НБУ на його користь 300 417,38 грн на відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок пожежі та залиття та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Ленінський районний суд міста Харкова ухвалою від 29 жовтня 2018 року відкрив провадження у цій справі. 
 
Харківський апеляційний суд постановою від 12 листопада 2019 року ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2018 року залишив без змін.
 
Не погодився з ухвалою про відкриття провадження та постановою апеляційного суду, якою ухвала місцевого суду залишена без змін, НБУ подав касаційну скаргу, зазначаючи, про те, що заявлені у цій справі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Отже, ухвала Ленінського районного суду міста Харкова від 04 березня 2019 року та постанова Харківського апеляційного суду, прийнята за наслідками перегляду вказаної ухвали, оскаржені НБУ в касаційному порядку з підстав непідвідомчості спору суду цивільної юрисдикції, а не з підстав порушення судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).
 
Згідно пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Питання цивільної юрисдикції врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України, що розмежовує предметну та суб`єктну юрисдикцію (§ 1); інстанційну юрисдикцію (§ 2) та територіальну юрисдикцію (підсудність) (§ 3).
 
З назви § 3 глави 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України можна встановити, що процесуальний закон ототожнює поняття «територіальна юрисдикція» та «підсудність». Тому пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України слід розуміти як такий, що передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду щодо суті спору ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі лише з підстав порушення цим судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).
 
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.
 
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, зокрема, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, якщо вона постановлена з порушенням правил підсудності.
 
Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
 
Оскільки ухвалу про відкриття провадження у справі не можна оскаржити в апеляційному порядку з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції окремо від судового рішення щодо суті спору, таку ухвалу суду першої інстанції відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України не можна окремо оскаржити і у касаційному порядку.
 
Наведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду наведеним в постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 442/4490/18 (провадження № 14-158цс19).
 
Суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Згідно частиною другою статті 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.
 
Враховуючи, що ухвала Ленінського районного суду міста Харкова                                    від 04 березня  2019 року і, відповідно, постанова Харківського апеляційного суду, прийнята за наслідками перегляду вказаної ухвали, не підлягають касаційному оскарженню, відкрите ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2019 року касаційне провадження підлягає закриттю.
 
Керуючись статтями 389, 394, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 29 жовтня          2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада              2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий	                        М. Є. Червинська  	
Судді:	                        С. Ю. Бурлаков  	
 	                         А. Ю. Зайцев  	
 	                         Є. В. Коротенко                             В. П. Курило