ПОСТАНОВА
Іменем України

17 березня 2020 року 
Київ
справа №814/2675/15
касаційне провадження №К/9901/19411/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (далі - Інспекція) на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року (суддя - Желєзний І.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року (головуючий суддя -  Милосердний М.М., судді - Бітов А.І., Ступакова І.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Никос-Центр» (далі - Товариство) до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Центральному районі міста Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Товариство звернулось до суду із позовом до Інспекції, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Інспекції № 0000132202 від 23.01.2015.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що відповідач протиправно дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Акромбуд», оскільки факт виконання договорів підтверджується належним чином оформленими первинними документами, крім того, отримані позивачем від ТОВ «Аркомбуд» деталі та вузли металоконструкцій і трубопроводів були перевезені в с. Миколаївське Жовтневого району Миколаївської області за місцем виконання робіт за договорами підряду № S-11-675 від 06.06.2014, № S-11-378 від 11.03.2014, укладеними з ТОВ «Сандора», що підтверджується товарно-транспортною накладною № АВ3214246 від 02.06.2014, подорожнім листом № 006501 від 02.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214249 від 03.06.2014, подорожнім листом № 956931 від 03.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214252 від 04.06.2014, подорожнім листом № 006503 від 04.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214269 від 12.06.2014, подорожнім листом № 006509 від 12.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214272 від 18.06.2014, подорожнім листом № 006520 від 08.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214285 від 25.06.2014, подорожнім листом № 006521 від 25.06.2014, вказані деталі та вузли металоконструкцій і трубопроводів використані Товариством при виконанні робіт за договорами підряду № S-11-675 від 06.06.2014, № S-11-378 від 11.03.2014, укладеними з ТОВ «Сандора», що підтверджується актом прийняття виконаних будівельних робіт за квітень 2014 від 25.04.2014, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (і витрати) за квітень 2014 від 25.04.2014, актом прийняття виконаних будівельних робіт за травень 2014 від 20.05.2014, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (і витрати) за травень 2014 від 20.05.2014, актом прийняття виконаних будівельних робіт за червень 2014 від 19.06.2014, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2014 від 19.06.2014.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 03.11.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року, позов задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Інспекції від 23.01.2015 №0000132202.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди виходили з того, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Аркомбуд» були реально (фактично) здійснені, що підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, операції пов`язані з господарською діяльністю Товариства,  деталі та вузли металоконструкцій і трубопроводів були використані Товариством при виконанні робіт за договорами підряду № S-11-675 від 06.06.2014, № S-11-378 від 11.03.2014, укладеними з ТОВ «Сандора», що також підтверджується належним чином складеними первинними документами, всі учасники господарських операцій володіли спеціальною податковою правосуб`єктністю, а висновок Інспекції про безтоварність зазначених господарських операцій є таким, що не відповідає дійсності, не ґрунтується на нормах законодавства України та не підтверджений будь-якими доказами.

Інспекція оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 27.12.2016 року відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що при незначному штаті працюючих осіб ТОВ «Аркомбуд» задекларована діяльність, яка потребує участі більшої кількості людей, в тому числі зі спеціальною освітою, відповідно до акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 13.08.2014 №1851/26-59-22-08/39037111 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ «Аркомбуд» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень 2014 року» підприємство відсутнє за місцезнаходженням, що може свідчити про надання Товариству первинних бухгалтерських документів та податкових накладних без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування, несплати податків.

Товариство не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16.03.2020 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив справу до попереднього розгляду на 17.03.2020.

У відповідності до положень частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача його процесуальним правонаступником - Державною податковою інспекцією у Центральному районі міста Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що  в листопаді 2014 Інспекцією проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правомірності формування податкового кредиту при здійсненні правових відносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Аркомбуд» за червень 2014, результати якої оформлено актом №3052/14-04-22-02/25375540 від 28.11.2014. 

У ході перевірки відповідач дійшов висновку про порушення суб`єктом господарювання пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в зв`язку з оформленням безтоварних господарських операцій з ТОВ «Аркомбуд», що призвело до заниження податку на додану вартість на 56500,00 грн.

За наслідками перевірки Інспекцією 23.01.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №0000132202, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 84750,00 грн., з яких 56500,00 грн. - основного зобов`язання та 28250,00 грн. - штрафних санкцій.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.          
          
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування та податковий кредит можуть вважатися не підтвердженими.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту.

Тобто, право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

У справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що між позивачем та ТОВ «Сандора» укладений договір підряду № S-11-378 від 11.03.2014, відповідно до якого Товариство зобов`язувалося виконати наступні роботи: монтаж технологічного обладнання технологічної екструдерної лінії Clextral ВК № 1 ТОВ «Сандора» за адресою: 57262, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Миколаївське, Виробничий комплекс № 1 ТОВ «Сандора», згідно договірної ціни, локального кошторису, угоди про дотримання вимог з охорони праці. На виконання умов договору підряду № S-11-378 від 11.03.2014 між Товариством та ТОВ «Сандора» підписані договірна ціна на монтаж технологічного обладнання технологічної екструдерної лінії Clextral ВК № 1 ТОВ «Сандора», локальний кошторис № 2-1-1 на монтаж технологічного обладнання технологічної екструдерної лінії Clextral ВК № 1 ТОВ «Сандора», підсумкова відомість ресурсів, угода про дотримання вимог з охорони праці. 

Крім того, між Товариством та ТОВ «Сандора» був укладений договір підряду № S-11-675 від 06.06.2014, відповідно до якого Товариство зобов`язувалося виконати наступні роботи: монтаж технологічного обладнання технологічної екструдерної лінії Clextral ВК № 1 ТОВ «Сандора» (додаткові роботи - етап № 2 - монтаж технологічного обладнання Flo-Mech, Eltek та KMG Seasoning) за адресою: 57262, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Миколаївське, Виробничий комплекс № 1 ТОВ «Сандора», згідно договірної ціни, локального кошторису, угоди про дотримання вимог з охорони праці. На виконання умов договору підряду № S-11-675 від 06.06.2014 Товариством та ТОВ «Сандора» підписані договірна ціна на монтаж технологічного обладнання технологічної екструдерної лінії Clextral ВК № 1 ТОВ «Сандора» (додаткові роботи - етап № 2 - монтаж технологічного обладнання Flo-Mech, Eltek та KMG Seasoning), локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 монтаж технологічного обладнання технологічної екструдерної лінії Clextral ВК № 1 ТОВ «Сандора» (додаткові роботи - етап № 2 - монтаж технологічного обладнання Flo-Mech, Eltek та KMG Seasoning), підсумкова відомість ресурсів.

З метою виконання робіт за договорами підряду № S-11-378 від 11.03.2014, № S-11-675 від 06.06.2014 та виготовлення необхідних комплектуючих деталей позивачем у ТОВ «Українська пивна компанія - Арматура» та ТОВ «Метал Холдінг Трейд» була придбана металопродукція, що підтверджується видатковими накладним № 721 від 27.03.2014 та № РНК-006397 від 28.03.201. Металопродукція за вказаними видатковими накладними одержувалися за довіреностями № 105 від 27.03.2015 та № 106 від 27.03.2015, щодо яких є записи в книзі обліку довіреностей Товариства.

З метою виготовлення необхідних комплектуючих деталей для виконання робіт за договорами підряду № S-11-378 від 11.03.2014, № S-11-675 від 06.06.2014 між Товариством та ТОВ «Аркомбуд» на підставі комерційної пропозиції ТОВ «Аркомбуд» № 14/05-04 від 14.05.2014 був укладений договір № 16/05 від 16.05.2014, за яким ТОВ «Аркомбуд» зобов`язувалося виконати із матеріалу замовника роботи по виготовленню заготовок окожушки (деталей) ізоляції з тонколистового металу, вузлів трубопроводів, металоконструкцій, а також теплоізоляційні та монтажні роботи на території замовника. За договором № 16/05 від 16.05.2014, відповідно до додаткової угоди № 1 від 16.05.2014 до договору № 16/05 від 16.05.2014 підрядник (ТОВ «Аркомбуд») зобов`язувалося виготовити деталі та вузли металоконструкцій і трубопроводів з нержавіючого профілю відповідно до переліку робіт, визначеного в даній додатковій угоді. З метою виконання робіт за договором № 16/05 від 16.05.2014 Товариство передало ТОВ «Аркомбуд» матеріали, що підтверджується актом приймання-передачі матеріалів № 1 від 19.05.2014, товарно-транспортною накладною № АВ0633321 від 19.05.2014, подорожнім листом № 956930 від 19.05.2014. Після виконання робіт з виготовлення деталей та вузлів металоконструкцій і трубопроводів ТОВ «Аркомбуд» передало, а Товариство прийняло виготовлені деталі та вузли, що підтверджується актом виконаних будівельних робіт № 1 від 02.06.2014 за червень 2014 року, додатком № 1 до акту № 1 від 02.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214246 від 02.06.2014, подорожнім листом № 006501 від 02.06.2014, актом виконаних будівельних робіт № 2 від 03.06.2014 за червень 2014, додатком № 1 до акту № 2 від 03.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214249 від 03.06.2014, подорожнім листом № 956931 від 03.06.2014, актом виконаних будівельних робіт № 3 від 04.06.2014 за червень 2014, додатком № 1 до акту № 3 від 04.06.2014, товарно-транспортною накладною №АВ3214252 від 04.06.2014, подорожнім листом № 006503 від 04.06.2014, актом виконаних будівельних робіт № 4 від 12.06.2014 за червень 2014, додатком № 1 до акту № 4 від 12.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214269 від 12.06.2014, подорожнім листом № 006509 від 12.06.2014, актом виконаних будівельних робіт № 5 від 18.06.2014 за червень 2014, додатком № 1 до акту № 5 від 18.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214272 від 18.06.2014, подорожнім листом № 006520 від 08.06.2014, актом виконаних будівельних робіт № 6 від 25.06.2014 за червень 2014, додатком № 1 до акту № 6 від 25.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214285 від 25.06.2014, подорожнім листом № 006521 від 25.06.2014. 

Відповідно до листа ТОВ «Аркомбуд» № 16/05-11 від 16.05.2014 та з метою зменшення фінансових витрат передача матеріалів Товариством ТОв «Аркомбуд» та передача виготовлених деталей та вузлів ТОВ «Аркомбуд» позивачу здійснювалися на території парковки супермаркета «Таврія В «Суворовський» в м. Одесі. ТОВ «Аркомбуд» позивачу були надані податкові накладні № 8 від 02.06.2014, № 44 від 03.06.2014, № 54 від 04.06.2014, № 244 від 12.06.2014, № 357 від 18.06.2014, № 516 від 25.06.2014. 

За виконані ТОВ «Аркомбуд» роботи з виготовлення деталей та вузлів металоконструкцій і трубопроводів Товариством 25.06.2014 сплачені грошові кошти в сумі 339000,00 грн., в тому числі ПДВ - 56500,00 грн., що підтверджується банківською випискою за 25.06.2014.

Відповідно до п.4.4. договору № 16/05 від 16.05.2014 сторона договору за письмової згоди другої сторони має право передати виконання своїх зобов`язань за договором третій особі. ТОВ «Аркомбуд» листом № 19/05-07 від 19.05.2014 звернулося до Товариства погодити можливість передачі виконання зобов`язань за договором № 16/05 від 16.05.2014 третім особам з метою прискорення виконання зобов`язань. Позивачем листом № 20/05-03 від 20.05.2014 надало погодження ТОВ «Аркомбуд» на передачу виконання зобов`язань за договором № 16/05 від 16.05.2014 третім особам з метою прискорення виконання робіт.

Отримані Товариством від ТОВ «Аркомбуд» деталі та вузли металоконструкцій і трубопроводів були перевезені в с. Миколаївське Жовтневого району Миколаївської області за місцем виконання робіт за договорами підряду № S-11-675 від 06.06.2014, № S-11-378 від 11.03.2014, укладеними з ТОВ «Сандора», що підтверджується товарно-транспортною накладною № АВ3214246 від 02.06.2014, подорожнім листом № 006501 від 02.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214249 від 03.06.2014, подорожнім листом № 956931 від 03.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214252 від 04.06.2014, подорожнім листом № 006503 від 04.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214269 від 12.06.2014, подорожнім листом № 006509 від 12.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214272 від 18.06.2014, подорожнім листом № 006520 від 08.06.2014, товарно-транспортною накладною № АВ3214285 від 25.06.2014, подорожнім листом № 006521 від 25.06.2014. Вказані деталі та вузли металоконструкцій і трубопроводів використані Товариством при виконанні робіт за договорами підряду № S-11-675 від 06.06.2014, № S-11-378 від 11.03.2014, укладеними з ТОВ «Сандора», що підтверджується актом прийняття виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року від 25.04.2014, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (і витрати) за квітень 2014 від 25.04.2014, актом прийняття виконаних будівельних робіт за травень 2014 від 20.05.2014, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (і витрати) за травень 2014 від 20.05.2014, актом прийняття виконаних будівельних робіт за червень 2014 від 19.06.2014, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2014 від 19.06.2014.

Перевезення вантажів здійснювалося вантажним автомобілем марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , та відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу від 18.01.2011, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецьким К.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 53, переданий Товариству в тимчасове користування строком на п`ять років. Керування вантажним автомобілем MAN здійснював водій ОСОБА_2 , який працює в Товаристві на посаді водія, що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 3 від 03.09.2005, наказом № 1 від 01.01.2006, трудовою книжкою НОМЕР_3 .

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, виходячи із принципу офіційного з`ясування обставин справи, з дотриманням норм статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) дослідили первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, та з урахуванням усіх доказів у справі у їх сукупності, встановили реальність господарських операцій та дійшли обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, з приводу правомірності якого виник спір.

Доводи касаційної скарги обґрунтовані тільки посиланням на обставини, викладені в акті перевірки. Ці обставини були перевірені судом з дослідженням в судовому процесі доказів, на підставі оцінки яких суди зробили правильний висновок, що вони не підтвердилися, з урахуванням того, що висновки Інспекції, викладені у акті перевірки, ґрунтуються на обставинах, викладених у акті ДПІ у Приморському районі м. Одеса від 13.08.2014  №1851/26-59-22-08/39037111 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аркомбуд» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень 2014», тоді як в силу положень пункту 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України від 22.04.2011 № 236 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити інформацію щодо фінансово-господарських відносин суб`єктів господарювання, оскільки складається у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб`єкта господарювання.

Таким чином, доводи Інспекції, викладені в касаційній скарзі, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі обставин, з огляду на що підстави для скасування ухваленого у даній справі рішення судів попередніх інстанцій відсутні.
          
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
          
Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Миколаївського окружний адміністративний від 03.11.2015 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року - без змін.

Керуючись ч.1 ст.52, п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружний адміністративний від 03.11.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду