Постанова
Іменем  України 
 
13 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/36262/16-ц
провадження № 61-1008св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,               
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - «Київський іпотечний центр»,
треті особи: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Пагером Сергієм Миколайовичем, на рішення Шевченківського  районного суду м. Києва в складі судді Волошина В. О. від 10 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду в складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Болотова Є. В., Музичко С. Г. від 10 грудня 2018 року,
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський іпотечний центр», з вимогами витребувати у відповідача на свою користь нежитлове приміщення, загальною площею 190,6 кв.м., що знаходиться за адресою:                          АДРЕСА_1 .
 
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 16 вересня 2008 року між третіми особами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 500 000,0 Євро зі сплатою 13,15% строком до 16 вересня 2015 року, а остання зобов`язалась використати кредит за цільовим призначенням та повернути його частинами в порядку та в строки, визначені в кредитному договорі. У забезпечення виконання даного зобов`язання між нею та третьою особою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 16 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки                  № 6814022, відповідно до якого вона передала в іпотеку  наступне майно: нежилі приміщення за № 1 по № 14 (групи приміщень № 79 А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 25 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. на підставі звернення                                  ПАТ «Український міжнародний банк» був вчинений виконавчий напис                     № 14587 щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 у сумі 6 105 835,27 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису державним реєстратором було зареєстровано право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки за третьою особою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», а оскільки правовою підставою для прийняття рішення про реєстрацію права власності на спірні приміщення був виконавчий напис, який за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню - спірне нежитлове приміщення перебуває в чужому незаконному володінні (у відповідача) і підлягає витребуванню на її користь. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що визнання судом виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню не є підставою для витребування спірного майна від відповідача на користь позивача, оскільки підставою для реєстрації права власності  на приміщення за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є не виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, а іпотечне застереження в договорі іпотеки, яке в судовому порядку скасовано не було.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року без змін.
Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду про відмову в позові, зазначив про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, немає.
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи вимог касаційних скарг
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини справи, зокрема те, що звернення стягнення на предмет іпотеки та проведена реєстраційна дія незаконні, оскільки рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Чуловського В. А. від                   25 жовтня 2015 року такий, що не підлягає виконанню у зв`язку з відсутністю безспірної заборгованості боржника.
 
Узагальнені доводи відзивів на касаційну скаргу
 
У лютому 2019 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки судів відповідають обставинам справи.
 
У лютому 2019 року ТОВ «Київський іпотечний центр» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для витребування спірного майна.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від  22 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 761/36262/16-ц з Шевченківського районного суду м. Києва.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд установив, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 16 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та третьою особою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. в реєстрі за № 10408, з додатковими угодами до нього: договір про внесення змін та доповнень від 02 серпня 2011 року, договір про внесення змін та доповнень від 05 липня 2012 року, відповідно до якого позивачем було передано в іпотеку наступне майно: нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень № 79 А) 9в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
25 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. на підставі звернення ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» був вчинений виконавчий напис № 14587 щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 у сумі 6 105 835,27 грн.
 
04 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень № 79 А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року по цивільній справі № 758/13715/15-ц, позов ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. від 25 жовтня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 14587, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором, на загальну суму  6 105 835,27 грн.
 
04 липня 2016 року представником ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки.
 
Також суд установив, що 07 жовтня 2016 року між третьою особою                     ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого банк передав у приватну власність відповідачу нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень № 79 А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач прийняв ці приміщення та сплатив за них обумовлену грошову суму.
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                       2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється  згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іотекодавцем  і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Пунктом 4.2 іпотечного договору, визначений порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених іпотечним договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя.
 
Тобто, наведені положення Закону України «Про іпотеку» та положення іпотечного договору, дозволяють зробити висновок, що реєстрація права власності на нерухоме майно - предмет іпотеки здійснюється на підставі іпотечного застереження, яке закріплене в іпотечному договорі.
 
Суд установив, що підставою для реєстрації права власності  на приміщення за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» був не виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, а іпотечне застереження в договорі іпотеки, яке в судовому порядку не скасовано, тому підстав для витребування переданого майна не було.
 
Таким чином, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відмову в позові за їх безпідставністю.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги на судові рішення судів попередніх інстанцій
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визначає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 22 січня 2019 року зупинено дію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому дія вказаного судового рішення підлягає поновленню.
 
Керуючись статтями 17, 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Пагером Сергієм Миколайовичем, залишити без задоволення.
 
Рішення Шевченківського  районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року залишити без змін.
 
Поновити дію Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня                   2018 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              М. Є. Червинська

                                                                                                           С. Ю. Бурлаков

                                                                                                           В. М. Коротун