СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р.                                                                  Справа № 917/139/19  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Стойка О.В. 

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:
позивача - не з`явився 
відповідача - не з`явився 
третьої особи - не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича, с. Садки, Кременчуцький район, Полтавська область (вх. № 3039 П/3 від 04.10.2019) на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 (суддя І.Г. Кльопов; повне рішення складено 15.07.2019) 

за позовом Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича, с. Садки, Кременчуцький район, Полтавська область
до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області, м. Полтава
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області, м. Кременчук, Полтавська область
про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011, -

ВСТАНОВИЛА:

25.01.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява від Фізичної особи - підприємця Багмута Д.С. до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області про: - визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241 від 01.12.2011, що укладений між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та Суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Багмут Дмитро Степанович , зареєстрований у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за № 532240004000782, строком на 7 (сім) років з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі; - визнання укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011,   зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за № 532240004000782, на визначених позивачем умовах.
Позовна заява мотивована тим, що позивач ужив всіх необхідних заходів для поновлення договору, а відповідач безпідставно ігнорує процедуру поновлення договору та ухиляється від укладення додаткової угоди на нових погоджених умовах. 
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, яка знаходилась в оренді позивача за спірним договором, поділена відповідачем та утворені нові земельні ділянки з кадастровими номерами: 5322481700:06:000:0430; 5322481700:06:000:0431; 5322481700:06:000:0432; 5322481700:06:000:0427; 5322481700:06:000:0428; 5322481700:06:000:0429. Враховуючи припинення існування орендованої позивачем земельної ділянки, та з огляду на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 3-312гс16, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів, що відбулося у справі, після укладення договору оренди земельних ділянок унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, а тому звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не відклав судове засідання 05.07.2019 та не забезпечив права позивача на участь у судовому засіданні через свого представника, знаючи про наявність спору про незаконне скасування кадастрового номеру та намір позивача зупинити провадження у справі або об`єднати дві справи в одне провадження, розглянув спір по суті, не надав належну оцінку обставинам щодо дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди та правову оцінку переважного права на поновлення договору, неправильно застосував норми матеріального права та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що потягло за собою неправильне вирішення спору по суті та неможливість позивача ефективно відновити порушені права на поновлення договору оренди землі. Разом з скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення. За наслідками апеляційного розгляду справи позивач просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Скаржник зазначає, що 02.10.2018 та 12.12.2018, тобто до закінчення строку дії договору, позивач з метою реалізації переважного права на поновлення договору, повідомляв ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про намір поновити договір оренди та подавав додаткову угоду. За змістом додаткової угоди, ФОП Багмут Д.С. пропонував  орендодавцю поновити договір оренди на сім років (мінімально можливий строк договору оренди згідно статті 19 Закону України «Про оренду землі») та збільшити орендну плату за землю сільськогосподарського призначення державної власності до 12% від нормативної грошової оцінки землі  (максимально можливий розмір орендної плати за землю згідно п.288.5.2 Податкового кодексу України), виклавши її на умовах, визначених позивачем, що свідчить про ініціювання поновлення договору оренди землі з підстав, визначених  ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Але у відповідь ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не надав жодних обґрунтованих заперечень щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону, не заперечував та не пропонував зміни в істотні умови договору, натомість повідомивши ФОП Багмута Д.С. листами від 24.10.2018 та від 09.01.2019 про те, що у додатках до листа-повідомлення відсутні агрохімічні паспорти земельної ділянки станом на час передачі її у користування та станом на час спливу п`ятирічного терміну з моменту передачі земельної ділянки у користування та технічна документація з нормативно-грошової оцінки землі, затвердженої у відповідності до вимог законодавства, а також про те, що з 01.01.2019 набрала чинність загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Однак на переконання позивача така вимога відповідача щодо надання додаткових документів, які не передбачені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не ґрунтується на вимогах законодавства і фактично є безпідставним зволіканням з боку відповідача з укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
За вказаних обставин позивач вважає, що в даному випадку мала місце  недобросовісна поведінка орендодавця в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, яка порушує переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди, що стало причиною звернення до суду. Однак суд першої інстанції взагалі не надав оцінки доводам позивача про дотримання останнім процедури поновлення договору оренди землі та права позивача на поновлення договору, оминув ці обставини увагою, хоча їх встановлення є обов`язковим, зважаючи на предмет та характер спору.
Також позивач зауважує на те, що разом з позовною заявою він звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відповідачу здійснювати будь-які дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області загальною площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241 або її частини до набрання законної сили рішенням суду по даній справі та заборонити будь-яким державним реєстраторам, в т.ч. державним реєстраторам відділу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної земельної ділянки до набрання законної сили рішенням суду по даній справі. Проте, судом першої інстанції не були взяті до уваги викладені у заяві про забезпечення позову обставини та у задоволенні заяви було відмовлено, що призвело до непоправних наслідків для справи № 917/139/19  та забезпеченню права ФОП Багмут Д.С. на справедливий суд, адже незважаючи на обставини, що викладені у відповіді на адвокатський запит (лист ГУ Держгеокадастру від 07.03.2019), відповідач вчинив дії щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером  5322481700:06:000:0241 шляхом її поділу на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5322481700:06:000:0430, 5322481700:06:000:0431, 5322481700:06:000:0432, 5322481700:06:000:0427, 5322481700:06:000:0428, 5322481700:06:000:0429 ще до ухвалення судом рішення у даній справі.
Водночас скаржник наголошує, що 05.07.2019 суд першої інстанції  безпідставно залишив без задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку зайнятістю в іншій судовій справі, розглянувши справу по суті та прийнявши рішення про відмову у задоволені позову, чим порушив гарантоване ст. 6 ЄКПЛ право на справедливий суд та право особи на участь у судовому засіданні через свого представника.
Позивач вважає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції також не взяв до уваги, що ні місце розташування, ні зовнішні межі, ні сукупна площа землі, якій був присвоєний кадастровий номер 5322481700:06:000:0241 та яка перебувала в оренді у ФОП Багмута Д.С., в результаті її поділу не змінились, що вбачається з роздруківки з публічної кадастрової карти, посвідченої головою Кам`янопотоківської сільської ради та землевпорядником сільської ради. Тим самим суд першої інстанції мав можливість надати свою власну оцінку зазначеним обставинам, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, в контексті дотримання відповідачем права орендаря на поновлення договору оренди землі та дій Держгеокадастру у Полтавській області, проте цього не зробив. 
Скаржник зазначає, що поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5322481700:06:000:0241 стався внаслідок дій відповідача у справі, який знав про існування спору щодо поновлення договору оренди землі, однак проігнорував переважне право позивача на поновлення договору оренди землі та скасував зазначений кадастровий номер, проте суд формально відмовив у позові, чим узаконив свавільні дії органу публічної влади та жодним чином не захистив право орендаря на поновлення договору оренди землі та не врахував, що поновлення договору оренди земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером є підставою для відновлення цього кадастрового номеру у ДЗК, що в своїй сукупності забезпечило б ефективне відновлення порушених прав орендаря.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Барбашова С.В., судді Істоміна О.А., Пелипенко Н.М. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2019, зокрема  поновлено  позивачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 та відкрито апеляційне провадження у справі № 917/139/19. Іншим учасникам справи надано строк до 05.11.2019 (включно) для подачі суду відзивів на апеляційну скаргу. Справу призначено до розгляду на 12 листопада 2019 р. о 14:30 год.
01.11.2019, тобто у встановлені судом строки, відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу (вх .№ 10420), в якому Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області вважає прийняте у даній справі рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та об`єктивному дослідженні доказів.  Просить  залишити рішення першої інстанції у даній справі без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Щодо суті справи відповідач зазначив, що: - між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема в частині орендної плати; - змінилась площа земельної ділянки, тобто змінився об`єкт в розумінні ст.ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України (відсутній об`єкт), та цільове призначення земельної ділянки; - позивач бажає поновити договір оренди землі одночасно з двох підстав, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що суперечить наведеним у цій статті правовим нормам; - право позивача на поновлення договору оренди землі ніким не порушено, оскільки земельна ділянка Головним управлінням не передавалась іншим особам в оренду, тому інститут переважного права на поновлення договору оренди землі не може застосовуватись до спірних правовідносин. 
Під час апеляційного розгляду позивач подав заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №536/824/19 за позовом ФОП Багмута Д.С. до Держгеокадастру та фізичних осіб про визнання протиправним скасування державної реєстрації Земельної ділянки, визнання незаконними та скасування наказів Держгеокадастру про надання земельних ділянок у власність фізичним особам.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 задоволено клопотання позивача; зупинено провадження у даній справі № 917/139/19 до набрання законної сили рішенням у справі № 536/824/19 за позовом Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича, с. Садки, Кременчуцький район, Полтавська область до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Ярош В.М., Бучинського Є.П., Бербенець А.В., Літвін В.О., Задворного О.М., Черкасова М.П. про визнання протиправним скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання поновити запис про земельну ділянку, визнання незаконними та скасування наказів; сторони зобов`язано повідомити суд апеляційної інстанції про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 917/139/19.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постановою Верховного Суду від 23.01.2020 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області задоволено.     Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12 листопада 2019 року у справі №    917/139/19    скасовано. Справу №    917/139/19    направлено до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
13.02.2020 супровідним листом № 25.2-16/917/139/19/49/2020 матеріали справи № 917/139/19 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020  поновлено провадження у справі № 917/139/19 за апеляційною скаргою  Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19, датою проведення судового засідання визначено 10.03.2020.
Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 у зв`язку з відпусткою судді Істоміної О.А., яка входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/139/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2020 для розгляду справи № 917/139/19 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Стойка О.В. 
Відповідно до пункту 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у  разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті.
Ухвалою суду від 10.03.2020 розгляд справи відкладено на 31.03.2020  о 10:00 год. 
Проте, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантин.
З метою запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників та відвідувачів (представників учасників справи) суду на вказаний період, Рада суддів України звернулася із листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України.
Враховуючи вищезазначене, з метою дотримання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, ухвалою суду від 19.03.2020 учасників справи повідомлено про те, що розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича, с. Садки, Кременчуцький район, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 відбудеться 28.04.2020 об 11:30 год. Явку представників учасників справи вирішено визнати необов`язковою.
Представники учасників справи в судове засідання 28.04.2020 не з`явились. 
До Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 3882 від 28.04.2020), яке мотивовано тим, що у зв`язку із запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 на усій території України карантину, який продовжено до 11 травня 2020 року,  представник позивача не може з`явитися в судове засідання, призначене на 28.04.2020.
Ухвалою суду від 28.04.2020 задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 3882 від 28.04.2020). Розгляд справи відкладено на 19.05.2020 о 12:30 год. Явку представників учасників справи вирішено визнати необов`язковою.
15.05.2020 від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 4657), в яких скаржник просить суд апеляційної інстанції при вирішенні даної справи у відповідності до вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахувати судову практику щодо захисту права оренди на земельну ділянку, зокрема при поділі її володільцем, а саме висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2723/17 та у справі № 367/2022/15-ц, що викладені у постановах від 01.10.2019 (пункт 7.36.) та від 29.05.2019 (пункт 56), а також висновки Верховного Суду у справах № 536/824/19 та № 917/131/19. Крім того, позивач звертає увагу суду, що 06.05.2020 Східний апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку справу № 917/130/19 за позовом ФОП Стецишина О.М. до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди землі, визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі, скасував рішення суду першої інстанції про відмову в позові та ухвалив нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. У справі № 917/130/19 земельна ділянка ФОП Стецишина О.М. з кадастровим номером 5322481700:06:000:0243 так само, як і спірна земельна ділянка із кадастровим номером 5322481700:06:000:0241 була поділена ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на менші земельні ділянки, але попри це суд апеляційної інстанції захистив переважне право на поновлення договору оренди землі у визначений законом спосіб. Поряд із цим позивач зазначає, що його правова позиція у даній справі № 917/139/19 є незмінною, він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Розгляд даної справи позивач просить здійснити без участі ФОП Багмута Д.С. та його представника.
Представники сторін у судове засідання 19.05.2020 не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими поштовими повідомленнями.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За наведеного, враховуючи, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що неявка позивача, відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.
Апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами частини другої цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі та пояснення учасників справи у відповідності до приписів частини першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, з огляду на наступне.
01 грудня 2011 року між Кременчуцькою районною державною адміністрацією в особі голови Кременчуцької районної державної адміністрації Нагорного Юрія Олексійовича (Орендодавець) та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Багмут Дмитром Степановичем (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Орендодавець на підставі розпорядження Голови Кременчуцької районної державної адміністрації №430 від 04.07.2011 (том 1 аркуші справи 51-52) надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - Договір) (том 1 аркуш справи 39-50).
За даним Договором в оренду передана земельна ділянка з кадастровим номером 5322481700:06:000:0241 загальною площею 11,3892 га, з них землі запасу сільської ради контур №6 - 11,3892 га (рілля). 
Згідно пункту 6 Договору даний Договір було укладено терміном на 7 років.
Відповідно до пункту 36 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. 
Договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №532240004000782. 
Таким чином, строк дії Договору закінчується 16 січня 2019 року.
Також, Орендодавець та Орендар уклали Додаткову угоду до договору оренди землі (далі по тексту - Додаткова угода), якою внесли зміни до пункту 7 Договору (щодо розміру орендної плати), пункту 11, пункту 31 Договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2011 року (щодо умов відповідальності за невнесення орендарем орендної плати у встановлені Договором строки та обов`язки орендаря у разі припинення або розірвання Договору). Всі інші умови Договору залишились незмінними. Додаткова угода зареєстрована у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 липня 2012 року за №532240004001487 (том 1 аркуші справи 53-56).
Відповідно до пункту 6 Договору, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
З метою реалізації переважного права на поновлення договору, ФОП Багмут Д.С.  02.10.2018 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди, до якого додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (том 1 аркуш справи 20-22). Даний лист-повідомлення був зареєстрований ГУ Держгеокадастру у Полтавській області за вх. №Б-14251/0/25-18 від 02.10.2018. 
За змістом Додаткової угоди, ФОП Багмут Д.С. пропонував орендодавцю поновити договір оренди на 7 (сім) років та збільшити орендну плату за землю сільськогосподарського призначення державної власності до 12% від нормативно- грошової оцінки землі (том 1 аркуш справи 29).
Одночасно орендарем було направлено лист-повідомлення про поновлення договору оренди із проектом додаткової угоди до Кременчуцької районної державної адміністрації, який було отримано останньою 02.10.2018 (том 1 аркуші справи 23-25).
Листом від 08.10.2018 №2174/01-55 Кременчуцька районна державна адміністрація повідомила, що у зв`язку з набранням чинності 1 січня 2013 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 №5245-Vl були внесені зміни до статті 122 Земельного кодексу України, згідно яких районні державні адміністрації позбавлені повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність або користування. Враховуючи вищенаведене, Кременчуцькою районною державною адміністрацією рекомендовано звернутися до розпорядника земель сільськогосподарського призначення, а саме до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (том 1 аркуш справи 133).
Листом від 24.10.2018 за вих. № 8982/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило ФОП Багмута Д.С. про те, що у додатках до листа-повідомлення відсутні агрохімічні паспорти земельної ділянки станом на час передачі земельної ділянки у користування та станом на час спливу п`ятирічного терміну з моменту передачі земельної ділянки в користування. З метою вирішення питання щодо поновлення Договору орендарю запропоновано звернутися до Головного управління з листами-повідомленнями про поновлення договорів оренди землі на новий термін за місяць до спливу строку Договору оренди землі. До клопотання у складі документів запропоновано надати на розгляд Головного управління також технічні документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що затверджені у відповідності до вимог чинного законодавства та агрохімічний паспорт земельної ділянки (том 1 аркуші справи 130-131). 
12.12.2018 ФОП Багмут Д.С. повторно звернувся із листом-повідомленням про поновлення договору оренди, до якого, серед іншого, було додано технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 5322481700:06:000:0241, агрохімічний паспорт поля з показниками за 2012 рік. Даний лист-повідомлення був зареєстрований ГУ Держгеокадастру у Полтавській області за вх. №Б-18053/0/25-18 від 12.12.2018 (том 1 аркуші справи 26-28).
Листом від 09.01.2019 за вих. № 109/0/26-19 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило ФОП Багмута Д.С. що з 1 січня 2019 року набрала чинність загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, а відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення надаються у формі витягу з нормативної грошової оцінки у відповідності до вимог статті 20 Закону України «Про оцінку земель». Запропоновано врахувати вищезазначене та вжити відповідних заходів (том 1 аркуш справи 132).
Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки останній порушує переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди.
Враховуючи те, що відповідач фактично не обговорював запропоновані позивачем умови договору оренди землі, позивач звернуся до суду з позовом про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 строком на 7 (сім) років з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі та визнання укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 на умовах, визначених позивачем.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд зазначив, що  відповідно до відомостей публічно-кадастрової карти земельна ділянка з кадастровим номером 5322481700:06:000:0241 площею 11,3892 га відсутня.
Як досліджено судом першої інстанції, земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241, що розташована на території  Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, як об`єкт цивільних прав, була поділена та утворені нові земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 5322481700:06:000:0430, 5322481700:06:000:0431, 5322481700:06:000:0432, 5322481700:06:000:0427, 5322481700:06:000:0428, 5322481700:06:000:0429. 
З урахуванням встановлених обставин та посиланням на  частину 14 статті 33 Закону України «Про оренду землі», якою встановлено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди, а також правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016  № №3-312гс16, відповідно до якої, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів, що відбулося в справі, після укладення договору оренди земельних ділянок, унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому частинами 1, 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди, а відтак підстави для визнання переважного права на поновлення договору оренди та поновлення його на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» відсутні, суд першої інстанції з огляду на припинення існування спірної земельної ділянки з кадастровим номером 5322481700:06:000:0241 площею 11,3892 га, дійшов висновку про те, що вимога позивача про поновлення договору оренди земельної ділянки є безпідставною, а відтак у позові слід відмовити.
Проте колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись із даними висновками місцевого господарського суду, зважаючи на нижченаведене.
Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 цього Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 33 Закону України «Про оренду землі»  регламентовано поновлення  договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).
Так, відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частини 2-4 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Разом із тим у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем  (за необхідності)  істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.  За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Отже, для застосування положень частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;  орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Законодавцем у частині п`ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі»  визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:
1)розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;
2)узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;
3)за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);
4)укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.
За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Зазначені положення слід розуміти таким чином:
а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;
б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.
При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.
Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.
У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.09.2018р. у справі № 920/739/17, від 06.02.2019р. у справі № 920/752/17, від 20.02.2019р. у справі  № 915/1401/17.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 Цивільного кодексу України.
Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений саме частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Із матеріалів справи також вбачається, що орендар належним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011, про що свідчить довідка виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.09.2018 № 713/02-09 (том 1 аркуш справи 129). 
Зі змісту цієї довідки вбачається, що за період з 2012 року по теперішній час ні райдержадміністрацією, ні сільською радою не виявлено порушень по використанню земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Кам`янопотоківської сільської ради, заборгованість по сплаті орендної плати відсутня. В 2017 році ФОП Багмут Д.С. виготовив нормативну грошову оцінку орендованої земельної ділянки і з 2018 року орендна плата складає 6,8%. Згідно квитанцій від 04.09.2018 оренда плата сплачена до кінця поточного року 
Окрім зазначеного, про належне виконання умов договору від 01.12.2011 і передбачених цим Договором обов`язків, про відсутність претензій з боку сільської ради, свідчить лист Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 10.12.2018 № 962/02-09 (том 1 аркуш справи 134).
Орендар до спливу строку договору, тобто до 16 січня 2019 року,  своєчасно  та неодноразово (02.10.2018 та 12.12.2018) звертався з листом-повідомленням до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про свій намір скористатися переважним правом укладення Договору на новий строк.
До зазначених листів-повідомлень ФОП Багмут Д.С. щоразу додавав проект додаткової угоди, в якій просив:
-поновити договір оренди земельної ділянки від 01.12.2011, зареєстрований у відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.2012 за № 532240004000782, строком на 7 (сім) років; 
-внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011, а саме  пункт 7 розділу «Орендна плата» Договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 викласти в наступній редакції:  «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та визначається за цим договором у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241, що складає 168783,05 грн. (згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.09.2018р.), і становить 20253,97 грн. за 11,3892 га на рік. Орендна плата вноситься у строки встановлені пунктом 287.3 статті 287 Розділу ХІІІ Податкового кодексу України на  розрахунковий рахунок Кам`янопотоківської сільської ради. Усі інші умови Договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011р. є чинними і залишаються без змін».
Натомість, як вбачається з відповідей ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 24.10.2018 № 8982/0/26-18 та від 09.01.2019 № 109/0/26-19 на листи-повідомлення орендаря, орендодавець не повідомив про наявність заперечень і своє рішення, вказавши лише на необхідність надання орендарем технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, агрохімічних паспортів земельної ділянки та повідомивши про необхідність вжиття заходів у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2019 загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів.
Таким чином колегія суддів встановила, що вищевказані листи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не містять заперечень щодо визначеного у Договорі розміру орендної плати або застережень про незгоду із будь-якими істотними умовами договору.
Водночас, Закон України «Про оренду землі» не передбачає надання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди, тому вимога ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про необхідність надання разом із проектом додаткової угоди також й інших документів, є безпідставною.
За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).
Тобто нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель»  підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативноправових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7- 10 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»).
Частинами першою, другою статті 20 цього Закону передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до частин першої та третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про оцінку земель»  рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, якою, в свою чергу, передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Згідно з пунктів 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.
Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а згідно з п. 288.4, п.п. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 наведеної норми розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241, що надана в оренду ФОП Багмуту Д.С. для ведення сільськогосподарського виробництва (пункт 12 Договору), становить 168783,05 грн., підтверджена Технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що затверджена рішенням Кременчуцької районної ради Полтавської області від 24 листопада 2017 (том 1 аркуш справи 118-119), та Витягом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки  від 03.12.2018 № 2386/0/212-18 (том 1 аркуш справи 120).
Отже, оскільки нормативна грошова оцінка земель - основа для визначення розміру орендної плати, її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати в процесі узгодження з орендарем усіх істотних умов договору, а не підставою відмови у поновленні договору оренди саме через ненадання витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, натомість у листі-повідомленні від 24.10.2018 № 8982/0/26-18 відповідач неправомірно послався на необхідність надання додаткових документів, не зазначаючи конкретних підстав для відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки.
За відсутності заперечень, висловлених у встановленому законом порядку, відповідач є таким, що безпідставно ухилився від укладення додаткової угоди про поновлення договору, яка, фактично, є документальним оформленням прав позивача на використання земельної ділянки.
Відповідно до частини 11 статті 93 Земельного кодексу України, яка кореспондується з частиною третьою статті 19 Закону України «Про оренду землі»  (станом на час виникнення спірних правовідносин (в редакції Закону України  №191-V-ІІІ від 12.02.2015) строк оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва фермерським господарством, особистим селянським господарством не може бути менше як 7 (сім) років.
Саме на такий строк позивач просив поновити договір оренди земельної ділянки від 01.12.2011р. в тексті Додаткової угоди до зазначеного договору.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на строк 7 (сім)  років та зміна нормативної грошової оцінки землі ґрунтуються на законних підставах та підтверджені належними та допустимими доказами згідно вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини спору свідчать про те, що орендар належно виконував обов`язки за договором, своєчасно звернувся до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору із наданням проекту додаткової угоди, а орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.
Таким чином ФОП Багмут Д.С. звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку, а відповідачем зі свого боку процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» була порушена,  у зв`язку із чим право орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки підлягає захисту відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу  України та статті 15 Цивільного кодексу України, а порушене право - відновленню шляхом визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241 та визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ФОП Багмутом Д.С. додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 в редакції, викладеній в прохальній частині позову, що є невід`ємною складовою даного судового рішення.
Однак суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам позивача та не з`ясував питання про дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, належне виконання орендодавцем установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення та обґрунтованість його відмови з посиланням лише на ненадання певних документів до проекту додаткової угоди, як й не з`ясував дотримання сторонами порядку погодження істотних умов договору, зокрема розміру орендної плати та наявність підстав для зміни установленого договором розміру орендної плати.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, наведених обставин не встановлював, хоча їх встановлення є обов`язковим зважаючи на предмет спору, зосередившись лише на з`ясуванні факту припинення існування спірної земельної ділянки з кадастровим номером 5322481700:06:000:0241 площею 11,3892 га.
Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає неправильним застосування місцевим господарським судом частини 14 статті 33 Закону України «Про оренду землі», якою встановлено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди, оскільки в даному випадку ні місце розташування, ні зовнішні межі, ні сукупна площа землі, якій був присвоєний кадастровий номер 5322481700:06:000:0241 та яка перебувала в оренді ФОП Багмута Д.С. в результаті її поділу не змінились, що вбачається з роздруківки з публічної кадастрової карти, посвідченої головою Кам`янопотоківської сільської ради та землевпорядником сільської ради.
Таким чином, лише факт скасування кадастрового номеру та поділу земельної ділянки  в її існуючих межах та площах на менші земельні ділянки, яким присвоєно нові кадастрові номери, не свідчить про виникнення нового, у розумінні закону, об`єкту цивільних прав, а відтак втрату позивачем права на поновлення орендованої ним земельної ділянки, позаяк фактично ті площі в їх існуючих межах, які перебували в оренді у ФОП Багмута Д.С., як були так і залишились існувати в натурі.
Посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 № 3-312гс16, колегія суддів апеляційної інстанції також вважає помилковим, оскільки обставини цієї справи є відмінними від тих, що розглядаються у справі № 917/139/19, що виключає підстави для її врахування апеляційним судом. Так, у справі № 3-312гс16 було встановлено те, що орендар, намагаючись використати своє переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, звернувся до орендодавця з пропуском двомісячного строку  із заявою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки, проект додаткової угоди не надав. Тому,  враховуючи умови спірного договору оренди, укладеного між ПОСП «Сидори» та Білоцерківською РДА, щодо строку його дії, який пов`язано із затвердженням порядку проведення земельних торгів, та набрання 19 серпня 2012р. чинності законом, яким врегульовано порядок проведення таких торгів, суд у справі № 3-312гс16 дійшов висновку про неможливість зміни його умов та/або поновлення у порядку, встановленому статтею 33 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу  України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини перша, друга статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до  статті 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, № 303-А , п.29).
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції не забезпечив права позивача на участь у судовому засіданні через свого представника, судовою колегією відхиляються, оскільки позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи 05.07.2019, а участь у судовому засіданні є його законним правом, яким позивач не скористався. Всі інші аргументи скаржника є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справі, що має наслідком задоволення апеляційної скарги. 
За змістом пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при ухваленні рішення місцевим господарським судом було невірно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
За таких обставин, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича, с. Садки, Кременчуцький район, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського  суду,  - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича, с. Садки, Кременчуцький район, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 задовольнити.
Рішення господарського суду Полтавської області від 05.07.2019 у справі №917/139/19 скасувати та прийняти нове рішення.
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Визнати поновленим Договір оренди земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241 від 01.12.2011 року, укладений між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та Суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Багмут Дмитро Степанович , зареєстрований у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за № 532240004000782, строком на 7 (сім) років з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
Визнати укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 року,   зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за № 532240004000782 наступного змісту:

Додаткова угода
про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки,
укладеного 01 грудня 2011 року та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня
2012 року за №532240004000782

м. Полтава                                                                «___» __________2018 року
Орендодавець (уповноважена ним особа) Головне Управління державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Полтавській області в особі начальника Чувпило Вадима Вікторовича, який діє на підставі Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, з одного боку, та Фізична особа-підприємець Багмут Дмитро Степанович, який діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з другого боку, уклали цю Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2011 року про наступне:

1.Поновити Договір оренди земельної ділянки від 01 грудня 2011 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №532240004000782, строком на 7 (сім) років.
2.Внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2011 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №532240004000782, такі зміни та доповнення:

2.1.Пункт 7 розділу «Орендна плата» Договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2011 року викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та визначається за цим договором у розмірі 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 11,3892 га кадастровий номер 5322481700:06:000:0241, що складає 168 783,05 грн. (згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.09.2018 р.), і становить 20253,97 грн. за 11,3892 га на рік. Орендна плата вноситься у строки встановлені пунктом 287.3 статті 287 Розділу XIII Податкового кодексу України на розрахунковий рахунок Кам`янопотоківської сільської ради».

3.Усі інші умови Договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2011 року є чинними і залишаються без змін.

Орендар                                                                       Орендодавець
ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ                        Головне управління Державної 
БАГМУТ ДМИТРО СТЕПАНОВИЧ,                        служби геодезії, картографії та
39625, Полтавська область,                                    кадастру у Полтавській області,
Кременчуцький район,                                             36000, м. Полтава, вул. Уютна,
село Садки, вулиця Подільська, 41,                       23, ідентифікаційний код 
ідентифікаційний номер НОМЕР_2                      39767930

_____________________________                      _____________________________

Стягнути з Головного Управління державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Полтавській області  (36000, м. Полтава, вул. Уютна, 23; код ЄДРПОУ 39767930) на користь Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову у розмірі 3842,00 грн.
Стягнути з Головного Управління державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Полтавській області  (36000, м. Полтава, вул. Уютна, 23; код ЄДРПОУ 39767930) на користь Фізичної особи - підприємця Багмута Дмитра Степановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5763,00 грн.
Видачу відповідних наказів доручити видати Господарському суду Полтавської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25.05.2020.

Головуючий суддя                                                                    С.В. Барбашова

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка