УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/452/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М. 
Категорія 47 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                  Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,
за участю секретаря                Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/452/19 за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про виділення земельної ділянки в натурі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м. Житомирі,
в с т а н о в и в :
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15.10.1998 №48 йому була надана земельна ділянка площею 0,15 га у с. Сонячне Житомирського району Житомирської області під забудову. Рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.05.1999 вказана земельна ділянка передана у приватну власність, видано державний акт від 04.02.2000 на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1133. У зв`язку з припиненням повноважень Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області та їх передачу Оліївській сільській об`єднаній територіальній громаді, ОСОБА_1 звернувся до останньої з питанням визначення розташування земельної ділянки. Внаслідок відмови визначити розташування та виділити на місцевості земельну ділянку, позивач просить зобов`язати відповідача виділити земельну ділянку розміром 0,15 га, згідно з генеральним планом забудови с. Сонячне Житомирського району Житомирської області.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції послався на той факт, що рішення Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.05.1999 скасоване, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ-08-05 №000860, виданий ОСОБА_1 визнаний недійсним. Проте, суд не звернув увагу, що рішенням апеляційної інстанції від 16.09.2014 частково скасовано рішення Житомирського районного суду Житомирської області в частині визнання незаконним та скасування рішення Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.05.1999 та визнання недійсним державного акту серії ЖТ-08-05 №000860. Відтак, вказане рішення сільської ради та державний акт на земельну ділянку є чинними та свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,15 га.
            Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст.67 Земельного Кодексу України ( в редакції 1990 року) громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради 
народних депутатів передаються у власність або надаються у 
користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих 
будинків, господарських будівель, гаражів і дач.
Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого 
будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 
повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 
гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів 
колективних сільськогосподарських підприємств і працівників 
радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.
Відповідно до ст.17 Земельного Кодексу Ураїни ( в редакції 1990 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність 
провадиться Радами народних депутатів, на території яких 
розташовані земельні ділянки. 
Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних 
ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, 
селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в 
адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних 
депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві 
зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її 
використання і склад сім`ї.
Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі 
згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє 
землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект 
відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) 
Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, 
природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і 
подається до районної (міської) Ради народних депутатів для 
прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у 
власність.
Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана 
громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами 
народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для:
будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських 
будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного 
будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.
Зазначені земельні ділянки передаються у власність на 
підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її 
розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної 
інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).
Судом першої інстанції встановлено,  що рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15.10.1998 № 48 ОСОБА_1 , з посиланням на ст.ст. 7, 67 ЗК України, була  виділена  земельна ділянка площею 0,15 га в с. Сонячне Житомирського району Житомирської області під забудову без зазначення конкретної адреси. Позивача було зобов`язано отримати в районній архітектури та будівництва будівельний паспорт під забудову та не проводити будівельні роботи до одержання такого паспорта. 
З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 1998 року представник госпрозрахункового бюро Житомирського району ОСОБА_2 . склав акт в присутності забудовника ОСОБА_1 про те, що на підставі рішення Кам`янської сільської Ради народних депутатів від 15 жовтня 1998 року було проведено розбивку фундаменту під жилий будинок та господарські будівлі. Межі будинку, що визначені кілками, передані забудовнику ОСОБА_1 жителю м. Житомира. Межі земельної ділянки винесені в натуру і передані забудовнику. Акт підписаний представником госпрозрахункового бюро, представником Кам`янської сільської ради та ОСОБА_1 . 

Рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.05.1999 без номеру, позивачу була передана безкоштовно  у приватну власність  земельна ділянка загальною площею 0,15 га  по фактичному користуванню, у тому числі для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства та садівництва. 
24 лютого 2000 року на підставі  рішення  Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.05.1999 ОСОБА_1 виданий   державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га в с. Сонячне Житомирського району Житомирської області для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель  серії ЖТ-08-05 №000860.  В державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено опис меж земельної ділянки розміром 0,15га, а саме від А до Б землі ОСОБА_3 , від Б до В вулиця, від В до А індивідуальна забудова. 
За положеннями ст. 22 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. 
Згідно з "Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 № 43, складання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим проектом відведення цієї ділянки. 
Складання державного акта на право приватної власності на землю, на право власності на землю та на право постійного користування землею при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і товариствам громадян всіх видів, у приватну власність, власність чи у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.
Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України.
Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 16 вересня 2014 року скасовано рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 червня 2014 року в частині задоволення зустрічного позову та ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Камя`нської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним, скасування рішення та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку.
Оскільки межі земельної ділянки розміром 0,15 га, яка була виділена рішенням Кам`янської сільської ради від 15 жовтня 1998 року були виділені ОСОБА_1 в натурі, право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на земельну ділянку від 24 лютого 2000 року із описом меж земельної ділянки, то суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову про зобов`язання відповідача виділити йому в натурі земельну ділянку розміром 0,15 га згідно з генеральним планом забудови в с. Сонячне Житомирського району Житомирської області.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в судовому рішенні неправомірно зазначив відповідачем Оліївську сільську раду Житомирського району Житомирської області, а не Оліївську сільську об`єднану територіальну громаду є необгрунтованими, оскільки Оліївську сільську об`єднану територіальну громаду ще не утворено, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволенню, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 03 березня 2020 року.

Головуючий

Судді