ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12012/19                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 квітня 2020 року                                                                                м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                                                             Бєлової Л.В.
суддів:                                                                                                 Аліменка В.О., Безименної  Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСАД" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду  у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСАД" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІСАД", звернувся до суду першої інстанції із позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві,  в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення від 23.10.2018 № 962960/41763838, від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСАД" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивачем, подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вказує на те, що згідно з положеннями ч.1 ст.247 КАС України якщо в одному проваджені об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог.
Натомість, суд першої інстанції залишаючи без руху позовну заяву в частині вимог про визнання протиправним та  скасування рішення від 23.10.2018 № 962960/41763838 та надаючи строк для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення в частині цієї вимоги, не врахував, що позивачем заявлено ще шість вимог та залишив позовну заяву без розгляду в повному обсязі.
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Статею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 2 вищезазначеної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України. Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.
Згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду; 
Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
У п. 8 ч. 1    ст. 240 КАС України    визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо    з підстав, визначених частинами третьою та четвертою    статті 123 цього Кодексу.
Так, предметом позову в даній справі позивачем визначено правомірність рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних від 23.10.2018 № 962960/41763838, від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня  2019 року, після відкриття провадження у справі, встановлено позивачу строк на подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду  з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення від 23.10.2018 № 962960/41763838 та доказів поважності причин пропуску  та попереджено позивача про те, що у разі неподання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску у встановлений судом строк позовна заява в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення від 23.10.2018 № 962960/41763838 буде залишена без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивач скористався процедурою досудового вирішення спору та звернувся до Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг зі скаргою на рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.10.2018 № 962960/41763838.
Рішенням Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 05.11.2018 № 40714/41763838/2 скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
А тому,  позивач мав звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом щодо оскарження рішення від 23.10.2018 № 962960/41763838 протягом трьох місяців з дня прийняття та вручення рішень за результатами розгляду скарг, тобто - до 04.02.2019. 
Копія вказаної ухвали отримана представником позивача за довіреністю 18.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 01051 04547300.
Позивачем на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня  2019 року заяви про поновлення строку звернення до суду подано не було.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року, оскільки позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позовну заяву було залишено без розгляду щодо всіх позовних вимог.
Наразі, колегія суддів зауважує, що залишення позовної заяви  без розгляду - закінчення провадження у справі за наявності встановлених обставин, в даному випадку порушення строків звернення до суду за відсутності заяви про їх поновлення,  які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом.
При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. 
Частиною 1 і 2 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач визнає, що строк на звернення до адміністративного суду ним було пропущено в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу від 23.10.2018 № 962960/41763838. В той же час, позивач вважає безпідставним залишення позовної заяви без розгляду в іншій частині позовних вимог.
Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що   позивач також    оскаржував в судовому порядку також рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та просив зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим,  жодних обґрунтувань щодо наявності підстав для залишення позовної заяви в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та просив зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року не містить.
Окрім того, похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Наразі,  позовні вимоги щодо рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 не є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу від 23.10.2018 № 962960/41763838.
Відтак, суд першої інстанції помилково застосував наслідки пропуску строку звернення до суду щодо всіх заявлених позивачем вимог.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення  позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСАД" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві без розгляду в частині вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та зобов`язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню в частині залишення позовної заяви без розгляду щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та зобов`язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в цій частині.
Керуючись ст.  243,  315,  320,  321,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСАД" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року про залишення позову без розгляду - скасувати в частині залишення позовної заяви без розгляду щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та зобов`язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСАД" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення від 10.04.2019 №№ 1137750/41763838, 1137751/41763838, 1137753/41763838, 1137755/41763838, 1137752/41763838, 1137754/41763838 та зобов`язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних від 14.08.2018 №3, від 31.10.2018 № 31, від 31.10.2018 № 32, від 01.11.2018 № 1, від 06.11.2018 № 2, від 19.11.2018 № 5, від 13.12.2018 № 1 у Єдиному реєстрі податкових накладних - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.04.2020.

Головуючий суддя                                                                                                                                          Л.В.Бєлова

Судді                                                                                                                                                                                                        В.О.Аліменко,

                                                                                          Н.В.Безименна