УХВАЛА

02 квітня 2020 року   
Київ
справа №640/8364/19
адміністративне провадження №К/9901/8705/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС в м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі № 640/8364/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дансмор» до Головного управління ДФС в м. Києві, Державної фіскальної служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:
26.03.2020 до суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДПС у м. Києві   (далі - ГУ ДПС)  на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ГУ ДПС на  рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2019.
З касаційної скарги вбачається, що  ухвалою  Шостого апеляційного адміністративного суду від  10.02.2020   у задоволенні клопотання ГУ ДПС про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу квитанції про оплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням обґрунтованих причин для такого поновлення або доказів своєчасного звернення до суду із апеляційною скаргою. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та скаржником не порушується питання про поновлення пропущеного строку. 
Відповідно до частини першої  статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено 29.11.2019, повний його текст складено того ж дня, відповідно останнім днем його оскарження було 29.12.2019. Копію оскаржуваного рішення суду отримано Головним управлінням ДФС в м. Києві, правонаступником якого є скаржник, 20.12.2019, проте апеляційну скаргу подано до суду лише 21.01.2020, тобто з пропуском строку встановленого для цього. При цьому, помилковим є посилання в апеляційній скарзі на отримання оскаржуваного рішення 21.12.2019, адже його отримання 20.12.2019 підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.
Тому, суд запропонував скаржнику подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважних причин для його поновлення, а також сплатити судовий збір.    
Як вбачається з оскаржуваної ухвали  Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції   ГУ ДПС подало клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги. Клопотання вмотивоване тим, що ним вживаються дії, спрямовані на усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору за її подання. В той же час, на пропозицію суду вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення та документ про сплату судового збору не надано.
У зв`язку з цим, апеляційний суд у відповідності до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України у відкритті апеляційного провадження відмовив.
Апеляційний суд дійшов висновку, що самого лише посилання на вчинення певних дій та виникнення труднощів без надання цьому жодних доказів, не дає суду можливості вважати такі обставини об`єктивно існуючими. Доводи ГУ ДПС про неможливість сплати судового збору з посиланням на листи органів казначейства  є необґрунтованим, оскільки відповідно до пункт 30 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок) при здійсненні безспірного списання коштів з рахунків боржника не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім платежів, зазначених у пункті 25 цього Порядку, лише на період встановлення даних, зазначених у пункті 29 цього Порядку. Крім того, відповідно до п. 25 Порядку на час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника, зокрема, із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що  скаржнику було надано достатній час для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин пропуску такого строку, але апелянтом обґрунтованих причин щодо неможливості усунення недоліків надано не було, як і не долучено документ про сплату судового збору.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки  повідомлені ним підстави для поновлення строку та продовження строку усунення недоліків є поважними, а судом не враховано, що ГУ ДПС не має можливості сплатити судовий збір. Звертає увагу, що відповідачем постійно вживалися заходи із реалізації права на апеляційне оскарження, зокрема, щодо сплати судового збору, а до суду подавалися клопотання про усунення недоліків з метою недопущення повернення первинної апеляційної скарги. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення. 
Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.  В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим доводи скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження є безпідставними. Доводів про те, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом подавалась така заява, касаційна скарга не містить. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки  скаржником не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із повідомленням інших (поважних) підстав для поновлення такого строку. 
Поряд суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління ДПС в м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі № 640/8364/19 . 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
М.Б. Гусак 
 Є.А. Усенко ,
Судді Верховного Суду