ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/3820/16                                              Головуючий у І інстанції - Костенко Д.А.
                                                                                              Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 травня 2020 року                                                                                            м. Київ

          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,  

                       при секретарі:                  Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,- 

                В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 року № 004-22547-250215, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк", та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, яке оформлене наказом від 16.09.2015 року № 813 (зі змінами згідно з наказом від 22.09.2015 року № 836);
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника Банку, якій необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі договору банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 року № 004-22547-250215 за рахунок Фонду (у межах гарантованої суми відшкодування у розмірі 200000 грн.).
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2017 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 року у даній справі, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставою позову зазначено те, що Позивачка є вкладником Банку і на неї поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом. Зазначає, що нею розміщено у Банку вклад у розмірі 7000 доларів США, який їй відшкодовано не було. Вважає, що операції з переказу коштів на її банківській рахунок не відносяться до нікчемних правочинів згідно зі ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також вважає неправомірним рішення відповідачам про визнання нікчемним операції із зарахування коштів у сумі 7000 доларів США на свій рахунок та зазначає про відсутність судових рішень про визнання правочину недійсним.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року закрито провадження в адміністративній справі в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи про визнання нікчемним правочину, та застосування наслідків недійсності нікчемного правочинну.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року задоволено адміністративний позов.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом у розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США за договором №004-22547-250215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в частині задоволених позовних  рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити Позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що умови Договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку № 1 до Протоколу), укладені між Банком та фізичними - особами після 16 січня 2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3  статті 38 Закону України    «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому він просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що Позивач не є вкладником в розумінні Закону України    «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; кошти належать іншому вкладнику цього ж банку - власнику великого рахунку; договір банківського рахунку було укладено під час дії обмежень відповідно до постанови Правління НБУ від 30.10.2014 року № 692/БТ; договір є нікчемним в силу статті 38 Закону України    «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і дійсним судом не визнавався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 4  ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що   25 лютого 2015 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 004-22547-250215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, згідно з яким Банком залучено від Позивача вклад у сумі 7000 доларів США на строк до 01.03.2016 року з моменту зарахування вкладу на рахунок позивача № НОМЕР_1 .
Згідно з додатковою угодою від 25.02.2015 року № 1, укладеної між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 договору банківського вкладу від 25 лютого 2015 року №004-22547-250215 в наступній редакції: "1.8 Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перераху-вання з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього договору не застосовуються. У разі, якщо в день укладання сторонами цього договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений".
На рахунок Позивача № НОМЕР_1 зараховано 7 000,00 дол. США, які надійшли з банківського рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_2 , відкритого в ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 25.02.2015 року № 46470464 та виписки по угоді № 011-22543-250215 від 25.02.2015 року (а.с. 18-20).
Вказані кошти надійшли у рахунок повернення Позивачці позики, що підтверджується копією розписки ОСОБА_2 від 15.12.2014 року (а.с. 22). 
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" від 03 липня 2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.
Згідно з витягом з протоколу від 15.09.2015 року засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи № 408 від 29.05.2015 року, та витягу з додатку №1 до цього протоколу, до реєстру договорів за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", включено договір, укладений між Банком і Позивачем № 004-22547-250215.
Згідно з наказом Уповноваженої особи від 16.09.2015 року № 813 у зв`язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" нікчемних правочинів відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", застосовано наслідки нікчемності до договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" згідно Переліку, наведеного у додатку № 1 до цього наказу, до якого, серед іншого, включено договір банківського вкладу, укладений між Банком і Позивачем.
Відповідачем надіслано Позивачу письмове повідомлення від 23.09.2015 року №8821/1930 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 004-22547-250215 від 25.02.2015 року згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк", визначені статтями  37,  38,  51, частинами першою та другою статті  48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.
На підставі пункту 2 частини п`ятої статті  12, частини першої статті  35, частини п`ятої статті  44, частини третьої статті  48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"  виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 04 квітня 2019 року № 772 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та повноважень ліквідатора Кадирова В.В. строком на один рік з 05 жовтня 2019 року до 04 жовтня 2020 року, включно.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про належність Позивачки до вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", на яких поширюється гарантії відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Також, судом першої інстанції під час розгляду справи не встановлено обмежень щодо укладення договору банківського рахунку чи зарахування на нього коштів від іншої особи, а також передбачених ч. 3 ст. 36 і п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обставин, з якими пов`язується нікчемність правочину. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про зобов`язання Відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про Позивачку, як вкладника Банку, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у сумі 7 000 доларів США.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є  Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Відповідно до частини 1статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.
Визначення вкладника та вкладу надано в частині першій  статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до яких: вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пункт 3); вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4).
Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ "Дельта Банк" та Позивачкою укладено договір банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215, на виконання умов якого перераховані кошти у розмірі 7 000,00 дол. США з рахунку ОСОБА_2 , відкритого в ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 25.02.2015 року № 46470464. Зі змісту позовної заяви та поданих Відповідачами відзивів, вбачається, що вказані обставини сторонами не заперечуються.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. від 16 вересня 2015 року № 813 застосовано наслідки нікчемності до договору банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович в запереченнях на адміністративний позов та апеляційній скарзі зазначав про те, що він дійшов висновку нікчемність вказаного договору, оскільки кошти в порушення умов договору банківського вкладу (депозиту) та банківських правил надійшли на рахунок Позивача з банківського рахунку іншої особи в період дії постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних", що, на думку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування. Крім того, цією постановою зупинено операції щодо відкриття поточних рахунків фізичним особам та зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих в АТ "Дельта Банк".
За приписами  статті 1058 Цивільного кодексу України  за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (частина третя).
Згідно зі  статтею 1062 ЦК України  на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до  статті 388 цього Кодексу.
Пунктом 10.12 "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої  постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492  передбачено, що кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім`я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.
Відповідно до пункту 5.11 "Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Дельта Банк", затверджених рішенням ради директорів ПАТ "Дельта Банк" (протокол від 20.03.2013 року № 14) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що кошти на депозитний рахунок Позивачки надійшли 25 лютого 2015 року від іншої особи з рахунку, відкритого в ПАТ "Дельта Банк". Пунктом 1.8 Договору від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США визначалось, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. 
Водночас, за умовами додаткової угоди від 25 лютого 2015 року № 1 сторони домовилися викласти пункт 1.8 статті 1 договору банківського вкладу від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215 в наступній редакції: "1.8. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови пункту 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладення сторонами цього договору не буде здійснено зарахування та перерахування коштів, що складають суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладеним". 
Кошти на рахунок Позивачки надійшли 25.02.2015 згідно з платіжним дорученням від 25 лютого 2015 року № 46470464. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що внесені зміни до договору банківського вкладу від 25.02.2015 року № 004-22547-250215 додатковою угодою від 25.02.2015 року № 1 щодо можливості зарахування коштів на рахунок Позивачки від третіх осіб не суперечить наведеним нормам  ЦК України.
При цьому, підставою для висновку про нікчемність правочину Уповноваженою особою Фонду в листі-повідомленні від 23 вересня 2015 року № 8821/689 зазначено пункт 7 частини 3  статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними в разі коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (в редакції, чинній на час укладення договору банківського вкладу від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215)
Тобто, Уповноваженою особою Фонду не обґрунтовано, які умови договору банківського вкладу від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215 передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання позивачу (кредиторам) переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку в розумінні пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".  Крім того, ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції таких обставин не встановлено.
Перерахування коштів на рахунок Позивачки іншою фізичною особою, то це є виконанням банком свого обов`язку за договором банківського рахунку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється, зокрема, відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків, "Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті", затвердженої    постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, згідно з пунктом 1.4 Глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Відтак, до цих правовідносин не можуть бути застосовані положення пункту 7 частини 3  статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Щодо тверджень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, як підстава для визнання договору банківського вкладу нікчемним, що перерахування коштів з рахунків іншої особи на рахунок Позивачки мало на меті отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то колегія суддів звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року справа № 826/1476/15 зазначено, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то  стаття 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"  не може бути застосована. В такому випадку Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі  статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивачів будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Уповноважена особа Фонду, дійшовши висновку про нікчемність договору банківського вкладу від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215, помилково пов`язала нікчемність договору з перерахуванням коштів на рахунок Позивачки іншою особою.  
Посилання Відповідача    в апеляційній скарзі  на те, що договір банківського вкладу від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215 укладався у період дії постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних", колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею відповідно до статті 75 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а отже, воно не могло бути відомо Позивачці. Доказів зворотного Відповідачем не надано, а колегією суддів не встановлено. Відтак, немає правових підстав покладати на Позивачку будь-які негативні для неї наслідки за укладення договору банківського вкладу під час дії вищезазначеної постанови (наприклад, постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року справа № 819/3276/15).
Тобто, на момент початку процедури виведення банку з ринку, з 03 березня 2015 року, Позивачка була вкладником відповідно до депозитного договору від 25 лютого 2015 року № 004-22547-250215 та на її рахунку розміщувався вклад, внесений 25 лютого 2015 року.
Відтак, Уповноваженою особою Фонду необґрунтовано не включено вклад Позивачки до переліку рахунків вкладників з визначенням розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду . 
Аналогічний правовий  висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа № 802/351/16-а та постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року справа № 826/530/16.
При цьому, Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення Позивачки до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що суперечить приписам  Закону № 4452-VI.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що згідно із ст. 26 Закону № 4452-VI Позивачка набула право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не була включена Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом.
Водночас, відповідно до положень  ст. 27 Закону № 4452-VI  (у редакції  Закону України від 16 липня 2015 року № 629-VIII, яка діє з 01 липня 2016 року), Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього  Закону  та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
За змістом розділу ІІ Положення про порядок відшкодування ФГВФО коштів за вкладами, затвердженого  рішенням Фонду від 09 серпня 2012 року № 14  протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку Уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.
Зміни та/або доповнення до переліків надаються неплатоспроможним банком до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (п. 9  Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.         13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (п. 59 рішення від 06 вересня 2005 року у справі "Гурепка проти України"); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (п. 158 рішення від 26 жовтня 2000 року у справі "Кудла проти Польщі") (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16 серпня 2013 року у справі "Гарнага проти України").
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_1 , номер рахунку № НОМЕР_1 на сумі 7000 (сім тисяч) доларів США.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 826/2785/17.
Положеннями      ст. 242 КАС України      рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1      статті 315 КАС України     за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1      статті 317 КАС України     підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення  суду першої інстанції зміні в резолютивній частині.
Керуючись ст. ст.  229, 241,  242, 243,  308, 310,  315, 317,  321, 322,  325,  328,  329,  331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року -  змінити  виклавши другий абзац резолютивної частині в такій редакції:
«Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_1 , номер рахунку № НОМЕР_1 на сумі 7000 (сім тисяч) доларів США.».
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року залишити  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    
    
Головуючий-суддя:                                                                       В.П. Мельничук

                      Судді:                                                                       І.О. Лічевецький 

                                                                                                        О.М. Оксененко
Повний текст складено 28.05.2020 року.