Єдиний унікальний номер 234/2130/20
Номер провадження 33/804/235/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
6 травня 2020 року      м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 9 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 04 лютого 2020 року о 02 години 14 хвилин у м.Краматорську по вул.Сіверська біля буд. 50, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невнятне мовлення). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР.

З постановою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Звертає увагу, що його ніхто не сповіщав про розгляд справи, яка відбудеться 09 квітня 2019 року, крім захисника. Клопотання про відкладення судового розгляду  через короновірус залишено судом без належної оцінки. В апеляційній скарзі повідомив, що 04 та 05 квітня 2020 року перебував у місті Києві та спілкувався з багатьма людьми, потенційно міг бути носієм вірусної інфекції. Суд першої інстанції безпідставно розглянув протокол про адміністративне правопорушення без його участі, чим позбавив його можливості дати особисто пояснення. Вказує на порушення під час складання протоколу, а саме в графі «додатки до протоколу» зазначені тільки відеозаписи з нагрудної камери №00154, однак на диску, який доданий до матеріалів справи міститься ще один відео файл з камери реєстратора патрульного автомобіля. З огляду на це  вважає цей відео файл неналежним та недопустимим доказом і суд не може приймати його до уваги. Крім того, відео файли зняті на камеру 00154 перериваються, тому вони також є неналежними та недопустимими доказами. Окрім вищезазначеного поліцейськими порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки не оформлено направлення водія для проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення не заявляли. На адресу суду від захисника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання, про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, працівниками поліції до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії  ДПР 18 № 317798 від 04 лютого 2020 року (а.с.3); письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозапис з нагрудних відеокамер працівників взводу №2 роти №2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Твердження апелянта про розгляд справи за відсутності належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи.

Згідно положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, який відбувся о 8 год. 00 хв. 09 квітня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на його ім`я (а.с. 22). Вищевказане поштове відправлення отримане 6 квітня 2020 року. Про обізнаність ОСОБА_1 щодо часу розгляду адміністративної справи свідчить також його особиста заява  від 08 квітня 2020 року (а.с. 19).   

Доводи апелянта, що суд безпідставно розглянув справу  9 квітня 2020 року, хоча від ОСОБА_1 надійшла заява про  відкладення через короно вірус є безпідставними.
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин через спалах у світі короновірусу COVID-19.
Водночас, 17 березня Рада суддів України затвердила встановлення особливого режиму роботи суддів всіх інстанцій.  Введені заходи для убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, однак робота судів не зупинена.
Суд першої інстанції навів мотиви з яких визнав не поважними причини неявки ОСОБА_1 . Апеляційний суд погоджується з такими висновками. Крім того, до суду апеляційної інстанції не надано доказів необхідності перебування на самоізоляції в період ухвалення постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд та акту огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу  з таких підстав.
Так, згідно вимогам ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. У разі встановлення стану сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду на стан сп`яніння за результатами огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на тому, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу, у зв`язку з чим у працівників патрульної поліції не виникало обов`язку доставляти для проведення огляду в медичний заклад.
Вказаний висновок відповідає положенням ст.266 КУпАП, пунктам 6, 7 розділу 1 та п.9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, так як питання щодо незгоди з результатами огляду чи достовірності результатів огляду не вирішувалось, і згідно з вказаними пунктами видача направлення поліцейськими без доставки водія транспортного засобу на огляд у заклад охорони здоров`я не передбачено.
Крім того є безпідставними доводи апелянта про недопустимість відео доказу через те, що в  графі протоколу «до протоколу додаються» відсутні посилання на відеозапис з відео реєстраторів патрульних  та переривання записів нагрудних відеокамер з огляду на таке.
Слід зазначити, що стаття 256 КУпАП взагалі не містить такої вимоги, оскільки дана норма закону встановлює вимоги для постанови по справі про адміністративне правопорушення, але не для протоколу. Крім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, можна дійти висновку, що зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники – швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 . Окрім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 вказаної Інструкції, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявні відеозаписи події є належним та допустимим доказом у справі.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 9 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч. 1 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: