ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №676/3013/17
адміністративне провадження №К/9901/32308/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу  Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року (суддя Семенюк В.В.)  та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року (колегія суддів: Ватаманюк Р.В., Сторчак В.Ю., Мельник-Томенко Ж.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
В червні 2017 року звернувся до суду  з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати дії Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, які виразились у ненарахуванні і несплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 ч.1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними;
- зобов`язати Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 ч. 1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду  від 26 вересня 2017 року,  позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовими рішеннями,  відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та відмовити в задоволенні позову.   
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що відповідачем відмова  в призначенні грошової допомоги згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень»  є правомірною,  оскільки у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж працівника освіти. Вказує, що для виплати допомоги необхідний саме страховий стаж за спеціальністю,  а період навчання та військової служби зарахуванню не підлягають.
Відзив  на касаційну скаргу не надходив.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2017  року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядаєтьсяся в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судами встановлено, що в період з 19.11.1976 по 30.11.1978 ОСОБА_1 був призваний до строкової військової служби в Збройних Силах СРСР, що підтверджується військовим білетом серії НОМЕР_1 від 18.11.1976, копія якого міститься в матеріалах справи.
В період з 01.09.1974 по 08.07.1976 та з 27.12.1978 по 28.06.1982 ОСОБА_1 навчався в Кам`янець-Подільському державному педагогічному інституті ім. В. П. Затонського на фізико-математичному факультеті за спеціальністю "Математика і фізика" (денна форма навчання), що підтверджується архівною довідкою Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка №33/63 від 03.04.2017.
28.06.1982 Кам`янець-Подільським державним педагогічним інститутом                                ім. В.П. Затонського на ім`я ОСОБА_1 видано диплом серії НОМЕР_2 (реєстраційний № НОМЕР_3 ).
23.08.1982 ОСОБА_1 прийнято на роботу в Грушківську сільську школу на посаду вчителя математики (наказ №822 від 23.08.1982).
01.09.1987 позивача переведено на посаду вихователя групи продовженого дня (наказ №580 від 01.09.1987).
01.09.1992 позивача  переведено на посаду заступника директора школи та навчально-виховної роботи (наказ №77 від 01.09.1992).
01.09.2002 позивача звільнено з посади заступника директора школи та навчально-виховної роботи, залишено на посаді вчителя математики, фізики та інформатики (наказ №42 від 30.08.2002), де працює по даний час. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці позивача.
12.05.2017 позивач звернувся до Кам`янець - Подільського об`єднаного  управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про нарахування і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі десяти місячних пенсій, згідно п.7-1 ч.1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
24.05.2017 листом Кам`янець-Подільського об`єднаного  управління Пенсійного фонду України Хмельницької  області №37/ч-16 позивачу відмовлено в призначенні грошової допомоги відповідно до п.7-1 ч.1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", посилаючись на те, що порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191. Військова служба зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, якщо особа проходила службу на посадах і в закладах, які зазначені в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту. До спеціального стажу роботи зараховується тільки період роботи на посадах та в установах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а час навчання в навчальних закладах не враховується до спеціального стажу при визначення права на пенсію за вислугу років. Згідно поданих ОСОБА_1 документів страховий стаж становить 41 рік 11 місяців 01 день, в тому числі 5 років 04 місяці 10 днів - навчання, 2 роки 12 днів - військова служба, 34 роки 6 місяців 09 дні - спеціальний стаж у закладах освіти. З цих підстав у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що  період військової служби, навчання в навчальному закладі зараховуються до спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та на виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення. Чинне пенсійне законодавство не містить обмеження у зарахуванні до спеціального стажу роботу за фахом в період навчання у вищому навчальному закладі, якщо в трудовій книжці зроблений відповідний запис про таку роботу.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року   №1191.
Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.
Згідно із пунктом «д» статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Судами встановлено,  що в період з 01.09.1974 по 08.07.1976 та з 27.12.1978 по 28.06.1982 ОСОБА_1 навчався в Кам`янець-Подільському державному педагогічному інституті ім. В. П. Затонського, що підтверджується  відповідною довідкою та дипломом.
Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що період навчання позивача у ВНЗ входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.
Вказаний висновок відповідає позиції, викладеній в постанові  Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 442/4963/17.
Згідно із абзацом 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Крім того, пунктом 5 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78 передбачено, що До стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на військовій службі, час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати.
Отже, вказані норми дають підстави для висновку, що період військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах працівників освіти, який дає право на пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Отже,  колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій,  що час проходження строкової військової служби, навчання в навчальному закладі зараховуються до спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та на виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення.
У пункті 52 рішення у справі «Щокін проти України»  (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy» № 36813/97).
Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.
У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини, з посиланням на закріплений в законодавстві України принцип in dubio pro tributario, зазначив, що органи державної влади віддали повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення.
Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року   та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                     А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                  Л.Л. Мороз

                                                                                                            А.І. Рибачук