Справа № 461/5903/18                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3142/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія:

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       17 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Львівської державної лісовпорядної експедиції Оприска Миколи Васильовича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2019 року в складі судді Волоско І.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської державної лісовпорядної експедиції, з участю третьої особи начальника Львівської державної лісовпорядної експедиції Піпи Р.С., про стягнення невиплачених при звільненні коштів, які входять до складових заробітної плати,-
встановила:
Позивач звернувся до суду із позовом до Львівської державної лісовпорядної експедиції, за участю третьої особи начальника Львівської державної лісовпорядної експедиції Піпа Р.С. про стягнення невиплачених при звільненні коштів, які входять до складових заробітної плати.
Вимоги обгрунтовував тим, що з 1975 року він працював у Львівській державній лісовпорядні експедиції. 07.06.2017 звільнений з роботи на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою працювати із зміненими умовами праці. Стверджує, що з вини роботодавця під час звільнення з ним не було проведено повного розрахунку, зокрема не виплачено основну та додаткову заробітну плату  згідно умов Колективної угоди між Адміністрацією експедиції та Профспілковим комітетом на 2014-2015 роки (яка чинна на момент звільнення), виконання якої є обов`язком відповідача. У зв`язку із цим він звертався із заявою до Головного управління держпраці у Львівській області та Об`єднання профспілок Львівщини за захистом порушених прав. За результатами інспекційного відвідування експедиції інспектором Головного управління держпраці у Львівській області виявлені порушення законодавства про працю, про що складено акт і в.о. начальника ОСОБА_2 внесено припис про усунення та недопущення в подальшому виявлених порушень. Також, за результатами перевірки відділом правової допомоги апарату Об`єднання профспілок Львівщини встановлено порушення законодавства про працю, про що керівнику експедиції ОСОБА_2 скеровано подання правового інспектора праці ОПЛ про усунення виявлених порушень. Відтак, експедиція при звільненні станом на 07 червня 2017 року, не здійснила виплату всіх сум, які входять до складових заробітної плати, що належали ОСОБА_1 від підприємства на день його звільнення. 
Просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 не виплачені при звільненні кошти, які входять до складових заробітної плати: заробітної плати за листопад – грудень 2016 року у сумі 339,84 грн., доплати за вислугу років за листопад – грудень 2016 року у сумі 88,86 грн., підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з травня 2014 року по лютий 2017 року у сумі 8253,50 грн., підвищення посадових окладів на 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 року по лютий 2017 року у сумі 2121,16 грн., доплату за вислугу років у зв`язку з підвищенням посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві і 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 року по лютий 2017 року у сумі 2717,25 грн., доплати за особливий характер праці (складність, напруженість в роботі) згідно Колективної угоди – 12% з врахуванням підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з вересня 2014 року по травень 2017 року у сумі 5300,18 грн., суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати по липень 2018 року у сумі 4001,74 грн., а разом 22822,53 грн.
Оскаржуваним рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2019 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з Львівської державної лісовпорядної експедиції на користь ОСОБА_1  не виплачені при звільненні кошти, які входять до складових заробітної плати:
1.заробітної плати за листопад - грудень 2016 р. у сумі 339,84 грн.;
2.доплати за вислугу років за листопад - грудень 2016р. у сумі 88,86 грн.;
3.підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. у сумі 8 253,50 грн.;
4.підвищення посадових окладів на 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. у сумі 2121,16 грн.;
5.доплату за вислугу років у зв`язку з підвищенням посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві і 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. у сумі 2 717,25 грн.;
6.доплати за особливий характер праці (складність, напруженість в роботі) згідно Колективної угоди - 12% з врахуванням підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з вересня 2014 р. по травень 2017 р. у сумі і 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. 5300,18 грн.;
7.суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати по липень 2018 р. у сумі 4 001,74 грн., а разом 22 822,53 грн.
Стягнуто з Львівської державної лісовпорядної експедиції на користь ДСА України судовий збір у розмірі 704,8 грн.
Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 , вважає рішення необгрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Звератє увагу на те, що у даній справі призначалася судова економічна експертиза, однак справа повернулася з експертної установи з повідомленням експерта про неможливість надати висновок, при цьому відповідач вжив усіх заходів для надання документації, необхідної для проведення експертизи, за винятком тієї, яка не є у розпорядженні Львівської державної лісовпорядної експедиції.
Відтак, в основу оскаржуваного рішення лягли лише твердження та розрахунки позивача, які не мають належного документального підтвердження.
Не погоджується з розрахунком за особливий характер праці згідно Колективної угоди – 12% з врахуванням підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з вересня 2014 року по травень 2017 року.
Таким чином, розрахунок позивача у цій частині не може вважатися правильним, оскільки очевидним є суттєве збільшення розрахункового періоду. 
В апеляційній скарзі зазначає про необхідність скерувати справу № 461/5903/18 експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судово-економічної експертизи, для вирішення питання щодо документального та нормативного підтвердження проведеного позивачем розрахунку невиплачених при звільненні коштів, які входять до складових заробітної плати.
Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення невиплачених при звільненні коштів, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог місцевий суд виходив з того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості з відповідних виплатпроведений правильно, а стороною відповідача, попри таку можливість та обов`язок, не надано суду іншого розрахунку.
При вирішенні справи суд врахував положення Колективної угоди між адміністрацією та профспілковим комітетом Львівської державної лісовпорядної експедиції на 2014-2015 роки (діючої на день звільнення), згідно із п. 4.1. якої оплата праці в експедиції здійснюється відповідно до Закону України «Про оплату праці», Кодексу законів про працю України, інших законодавчих та нормативних актів, чинних Генеральною і Галузевою угодами та цією Угодою.
Також суд зазначив, що компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу (роботодавця), що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини, самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення.
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.
Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).
Згідно із частиною 2 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до ст.ст. 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 1975 року працював у Львівській державній лісовпорядні експедиції, що підтверджується копією трудової книжки.
Наказом від 07.06.2017 № 6/04к звільнений з роботи на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою працювати із зміненими умовами праці (а.с. 102-103).
Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (статті 94 КЗпП України).
Стаття 2 Закону України «Про оплату праці»  визначає таку структуру заробітної плати: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення.
Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати. 
Зазначене стороною відповідача фактично не заперечується, як і той факт, що позивач працював на відповідній посаді у вказаний ним період у Львівській державній лісовпорядні експедиції, що спростовує доводи апелянта про неможливість надання Акту документальної перевірки проведеної компетентним ревізійним органом, щодо розрахунку не виплачених ОСОБА_1 при звільненні коштів, які входять до складової заробітної плати.
Наведене фактично стало підставою для неможливості проведення судово-економічної експертизи, про яку клопотав представник відповідача Львівської державної лісовпорядної експедиції, при цьому у повідомленні про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи № 2137 від 09.07.2019 судовим експертом зазначено, що надання відповіді на питання, поставлене в ухвалі суду від 08 листопада 2018 року, потребує проведення ревізійних дій, що належить до компетенції суб`єктів контролю.
При цьому, з часу надходження даного повідомлення на адресу суду першої інстанції та до ухвалення оскаржуваного рішення чи перегляду справи в апеляційному порядку, стороною відповідача не надано суду Акту проведення відповідних ревізійних дій, що спростовує необхідність задоволення клопотання відповідача про скерування справи № 461/5903/18 експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судово-економічної експертизи, для вирішення питання щодо документального та нормативного підтвердження проведеного позивачем розрахунку невиплачених при звільненні коштів, які входять до складових заробітної плати, оскільки з цього часу обставини не змінилися, при цьому із клопотанням про призначення інших експертиз сторони до суду не зверталися.
В свою чергу, за результатами інспекційного відвідування експедиції інспектором Головного управління держпраці у Львівській області виявлені порушення законодавства про працю, про що свідчить лист-відповідь позивачу ОСОБА_1 №4849/3/15-04 від 25.05.2018 заступника начальника Голвоного управління держпраці у Львівській області Стецько А. Начальнику Піпі Р.С. внесено припис на усунення та недопущення в подальшому виявлених порушень (а.с.4-7). 
Зокрема, виявлено порушення вимог п. 5.1 Галузевої угоди між агентством лісових ресурсів України і профспілкою працівників лісового господарства України на 2016 – 2020 роки, яка підписана представниками сторін 10.11.2016 року та, відповідно до п. 1.9 даної угоди, з цієї дати набрала чинності. Зокрема в листопаді – грудні 2016 року оклади керівників, професіоналів та фахівців розраховувались від тарифної ставки робітника 1 розряду на лісокультурних (лісогосподарських) роботах, помноженої на коефіцієнт відповідної посади, але з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, збільшеному на 102%, а не на 110%, чим порушено вимоги частини 4 статті 96 КЗпП України, частини 4 статті 6 ЗУ «Про оплату праці» № 108, частини 2 статті 9 ЗУ « Про колективні договори і угоди» від 01 липня 1993 року № 3356-12».
Також, встановлено порушення абз. 3 п. 4.3.1. колективної угоди між адміністрацією та профспілковим комітетом Львівської державної лісовпорядної експедиції на 2014 – 2015 роки (чинної на сьогоднішній день), яким передбачено при встановленні посадових окладів враховувати стаж, рівень освіти, спеціальність. За кожні п`ять років, відпрацьованих на підприємстві, підвищувати посадовий оклад на 1%, а за відповідність спеціальності займаній посаді на 2% за погодженням з атестаційною комісією.
Крім цього, встановлено порушення вимог частини четвертої статті 97 КЗпП України. Під час інспекційного відвідування адміністрацією експедиції не представлено жодних документів, відповідно до яких певним категоріям працівників (в тому числі і позивачу) встановлювалась доплата за особливий характер праці (складність,напруженість в роботі), а саме п. 3 додатку № 3 Колективної угоди експедиції на 2014 – 2015 р.р. встановлено проведення доплат в розмірі 12% денної тарифної ставки (посадового окладу) працівникам з відрядною оплатою праці за кожен день, в які вони працювали за персональним комп`ютером або з комп`ютерною технікою більше 4 години в день. Також, у п. 5 у графі «Надбавки» додатку № 7 Галузевої угоди на 2016 - 2020 роки та Галузевої угоди на 2013 – 2015 роки передбачено надбавку за складність, напруженість у роботі в розмірі до 50% посадового окладу. Як приклад, було досліджено наряд акт ІТП інженер таксатор ОСОБА_1 за березень 2017 року, за даними якого в деякі дні березня 2017 року ним виконувалася робота за персональним комп`ютером, однак з визначення відомостей нарахування заробітної плати за березень 2017 року стосовно позивача не був застосований особливий порядок оплати праці, встановлений колективною угодою.
Листом від 09.08.2018 № 7547/4114-04 Головне управління держпраці у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що припису Львівська державна лісовпорядна експедиція не виконала, надалі має місце порушення вимог КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про колективні договори», за результатами інспекційного відвідування складено Акт та протокол про адміністративне правопорушення відносно в.о. начальника експедиції ОСОБА_2 та накладено штраф в розмірі 1020 грн. (а.с. 18).
Аналогічні за змістом правопорушення встановлено за результатами перевірки відділом правової допомоги апарату Об`єднання профспілок Львівщини, на усунення яких керівнику експедиції ОСОБА_2 скеровано подання правового інспектора праці ОПЛ №К-32 від 04.06.2018 (а.с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З наданого позивачем розрахунку окладу, недорахованої заробітної плати і доплати за вислугу років за листопад – грудень 2016 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 13091,91 грн., при цьому заборгованість доплати за особливий характер праці згідно колективної угоди у розмірі 12% складає 5300,18 грн. (а.с. 9-17).
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що проведений позивачем розрахунок є правильним, а з врахуванням суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати по липень 2018 р. у сумі 4 001,74 грн., загальний розмір заборгованості до стягнення становить 22 822,53 грн.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.
Відповідно до ст. 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу представника Львівської державної лісовпорядної експедиції – Оприска Миколи Васильовича - залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2019 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 17 березня 2020 року
Головуючий:                                                                                                  А.В. Ніткевич   
Судді:                                                                                                         С.М. Бойко
С.М. Копняк