ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2020 року 
Київ
справа №821/227/17
адміністративне провадження №К/9901/24344/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 821/227/17
за позовом ОСОБА_1 
до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича
третя особа Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області 
про     визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року (головуючий суддя Кисильова О.Й.)  та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Запорожана Д.В., суддів: Романішина В.Л., Шляхтицького О.І.), -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича, третя особа Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: - визнати протиправними дії голови ліквідаційної комісії щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління ПФУ в Херсонській області нової довідки про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією за інформаційним запитом пенсіонера ОСОБА_1 від 18.01.2017 року; - зобов`язати відповідача виготовити та направити до ГУ ПФУ в Херсонській області нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , ІНП НОМЕР_1 з повною реальною інформацією згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, в наступних розмірах: посадовий оклад - 5400,00 грн., оклад за спеціальне звання - 2800,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (50 %) - 4100,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання (92 %) - 11316,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень таємність (20 %) - 1080,00 грн., надбавка за оперативно-розшукову діяльність (50%) - 2700,00 грн., премія в сумі 39 % (на все грошове забезпечення) - 10684,44 грн. Разом 38080,44 грн. - з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 року. 
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що після набуття чинності змін, внесених до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (28.12.2015 року) та прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 11.11.2015 року № 988, позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням видів та розміру грошового забезпечення, встановленого для поліцейських. Однак, відповідач протиправно відмовив у виготовленні та направленні нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням вимог постанови КМУ № 988, до пенсійного органу для перерахунку пенсії, що призвело до порушення права пенсіонера на отримання належного рівня пенсії. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня      2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня           2017 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року скасовано. Прийнято нову постанову. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного  управління ПФУ в Херсонській області нової довідки про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією за інформаційним запитом ОСОБА_1 . Зобов`язано голову ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича виготовити та направити до Головного управління ПФУ в Херсонській області нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 з повною реальною інформацією згідно постанови КМ України від 11.11.2015 року № 988. В решті позову відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1260,00 грн.
7. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що законодавець як правову підставу оформлення довідки про розмір грошового забезпечення визначає саме здійснення перерахунку пенсії, однак управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області не отримувало від Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонські області списків пенсіонерів,  пенсії яких підлягають перерахунку, а відтак суд першої інстанції вважає, що правових підстав для самостійного виготовлення та направлення відповідачем відповідної довідки до ГУ ПФУ у Херсонські області  стосовно ОСОБА_1 не має. Зважаючи на викладене вище, суд першої інстанції не вбачає ознак протиправності у діях відповідача щодо відмови позивачу у виготовленні та направленні довідки третій особі.
8. В той же час, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив з того, що враховуючи, що голова ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області допустив протиправну бездіяльність, яка полягала у невиготовлені нової довідки про розмір грошового забезпечення та ненаправленні її до ГУ ПФУ в Херсонській області для подальшого перерахунку пенсії позивача, а також у відмові виготовити вказану довідку та направити її до ГУ ПФУ в Херсонській області, суд апеляційної інстанції з урахуванням ч.2 ст.162 КАС України вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача усунути вказані порушення, шляхом виготовлення та направлення вказаної довідки до ГУ ПФУ в Херсонській області із зазначенням відповідних основних та додаткових видів грошового забезпечення у вище вказаних розмірах, відповідно до Постанови КМУ №988 від 11.11.2015р. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги
9. 14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, зазначивши в резолютивній частині постанови суду після слів Постанови КМУ від  11.11.2015 року №988 - наступне: «із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення  в наступних розмірах: посадовий оклад - 5400 грн.; оклад за спеціальне звання -    2800 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років - 50% - 4100 грн.; надбавка за особливо важливі завдання - 82% - 11316 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень таємність - 20% - 1080 грн.; надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 50% - 2700 грн.; премія - 39% - 10684,44 грн. Разом 38080,44 грн. з 01.01.2016 року, тобто з дати виникнення права на перерахунок». 
10. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив про те, що суд апеляційної інстанції ухваливши оскаржуване рішення позбавив позивача судового захисту, запропонувавши неефективний  засіб захисту його інтересів. У зв`язку з вказаним, скаржник просить ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, зазначивши в резолютивній частині постанови суду після слів Постанови КМУ від  11.11.2015 року №988 - наступне: «із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення  в наступних розмірах: посадовий оклад - 5400 грн.; оклад за спеціальне звання - 2800 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років - 50% -          4100 грн.; надбавка за особливо важливі завдання - 82% - 11316 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень таємність - 20% - 1080 грн.; надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 50% - 2700 грн.; премія - 39% - 10684,44 грн. Разом 38080,44 грн. з 01.01.2016 року, тобто з дати виникнення права на перерахунок». Не зазначення таких складових, на думку позивача, в подальшому призведуть до неможливості виконання рішення суду, а зазначення самого поняття «повною реальною інформацією згідно постанови КМ України від 11.11.2015 року №988» без зазначення його змісту, призведе до повторного звернення до суду за поновленням порушеного права, що є підтвердженням відсутності ефективного способу захисту на поновлення порушеного права, зазначеного у ст. 13 Європейської Конвенції. Також, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції протиправно вказав, що відшкодування витрат на послуги адвоката, крім підготовки та подання адміністративного позову і апеляційної скарги та представництва інтересів позивача в суді, як правову допомогу, не передбачено законом, у зв`язку з чим помилково не стягнув з відповідача повну суму витрат правової допомоги.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11.     Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 серпня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
12. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
13. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14.     На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
15.     Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2018, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Смокович М.І., судді: Білоус О.В., Шарапа В.М.
16. На підставі службової записки судді-доповідача Смоковича М.І. від 21.08.2019 №2351/0/64-19 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введення до іншої судової палати суддів Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., Шарапи В.М., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 №1279/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Смоковича М.І., суддів: Дашутіна І.В., Калашнікової О.В.
17. У зв`язку з постановленням Верховним Судом 23.08.2019 ухвали №К/9901/24344/18 про відвід суддів Смоковича М.І., Дашутіна І.В., Калашнікової О.В., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 28.08.2019 №1328/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.
18. Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 29.04.2020.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
19. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 є пенсіонером МВС.
20. 18.01.2017 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича із заявою про виготовлення довідки з повною інформацією про розмір грошового забезпечення та направлення до Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області для подальшого перерахунку пенсії.
21. Голова ліквідаційної комісії УМВС в Херсонській області Прокудін О.С. листом від 24.01.2017 року № 19/П-1 відмовив позивачу у наданні такої довідки, мотивуючи тим, що Порядок перерахунку пенсій, затверджений постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, передбачає направлення таких довідок безпосередньо до пенсійних органів у порядку, встановленому вказаною постановою, яка, в свою чергу, не передбачає видачу таких довідок безпосередньо особам, відтак у відповідача відсутні підстави для видачі спірної довідки.
22. В подальшому Міністерство внутрішніх справ України листом «Про перерахунок пенсій» №1461/05/22-2017 від 03 лютого 2017 року на адресу Пенсійного фонду України  направило повідомлення про підстави перерахунку пенсій, в якому зазначило, що постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 р. № 988 встановлено грошове забезпечення для поліцейських, яке за своїми складовими є вищим від раніше встановленого грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.
23. Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо невиготовлення та ненадіслання третій особі довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ № 988, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
24. Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
25. Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого «Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї».
26. Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
27. Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.,
28. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року     №2262-ХІІ
29. Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
30. На виконання вимог зазначеної норми Закону № 2262-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 45.
31. Згідно пункту 1 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХII, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
32. Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом № 2262-ХII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХII.
33. Постановою № 988 визначено розміри посадових окладів поліцейських та встановлено, що їх грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Крім того, затверджено схеми посадових окладів поліцейських та схему окладів за спеціальним званням поліцейських.
34. Відповідно до абзацу другого пункту 15 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
35. Статтею 102 Закону № 580-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262-ХII.
36. Законом № 900-VII статтю 63 Закону № 2262-ХII після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".
37. При цьому, статтею 63 Закону № 2262-ХII із змінами, внесеними Законом      №900-VII, серед іншого, передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
38. Частиною другою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за      12 місяців.
39. Проаналізувавши вищезазначені правові норми, колегія суддів зазначає, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції, на підставі постанови Кабінету Міністрів України       від 11 листопада 2015 року № 988.
40. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах 08 квітня 2020 року у справі №712/12621/17.
41. Отже, позивач має безумовне право на здійснення перерахунку пенсії на підставі статті 63 Закону № 2262-XII у зв`язку із змінами в грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими постановою №988, оскільки враховуючи зазначені вище положення частини другої статті 51 Закону № 2262-XII, у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року.
42. Водночас, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком № 45 та Порядком №3-1 процедура.
43. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі №802/2196/17-а (провадження Пз/9901/1/18).
44. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).
45. Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
46. Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
47. Абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
48. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
49. При цьому, перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).
50. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом  у постанові від      06 березня 2019 року у справі №554/9635/16-а.
51. З матеріалів справи вбачається, що голова ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області, в порушення вищенаведених норм, не повідомив Пенсійний фонд про підстави перерахунку пенсій певних осіб, та як наслідок списків осіб, які мають право на перерахунок пенсії від Пенсійного фонду не отримав, у зв`язку з чим і довідок про розмір грошового забезпечення осіб не підготував та не видав.
52. Вказані обставини свідчать про те, що голова ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області допустив бездіяльність щодо повідомлення УПФ про зміну грошового забезпечення та, як наслідок, виготовлення і направлення довідок про складову грошового забезпечення пенсіонерів.
53. Відповідно до Порядку № 45 у довідці зазначаються найменування, сума і розмір у відсотках усіх щомісячних (які мають постійний характер) додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премія, що встановлені Кабінетом Міністрів України за відповідною посадою (посадами) на момент перерахунку пенсії та враховуються згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для обчислення розміру пенсії, а також складові грошового забезпечення, з яких вони обчислюються.
54. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що оскільки чинним законодавством встановлено право позивача самостійно отримати від відповідача довідку про складову грошового забезпечення, у разі виникнення права на перерахунок пенсії, то відмова відповідача видати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії є протиправною.
55. Крім того, колегія суддів також погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо вибору шляху захисту порушеного права, враховує наступне.
56. Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
57. Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 11 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.
58. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
59. Конвенційний принцип ефективного засобу правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції полягає у тому, що повинно бути забезпечено поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
60. Частиною 2 ст. 162 КАС передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
61. Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
62. Таким чином, враховуючи, що голова ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області допустив протиправну бездіяльність, яка полягала у невиготовлені нової довідки про розмір грошового забезпечення та не направленні її до ГУ ПФУ в Херсонській області для подальшого перерахунку пенсії позивача, а також у відмові виготовити вказану довідку та направити її до ГУ ПФУ в Херсонській області, суд апеляційної інстанції вірно, з урахуванням ч.2 ст.162 КАС України, зобов`язав відповідача усунути вказані порушення, шляхом виготовлення та направлення вказаної довідки до ГУ ПФУ в Херсонській області із зазначенням відповідних основних та додаткових видів грошового забезпечення у вище вказаних розмірах, відповідно до Постанови КМУ №988 від 11.11.2015р.
63. При цьому, вимоги позивача про зобов`язання відповідача під час виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 вказати складові такого грошового забезпечення (посадовий оклад - 5400 грн.; оклад за спеціальне звання - 2800 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років - 50% - 4100 грн.; надбавка за особливо важливі завдання - 82% - 11316 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень таємність - 20% - 1080 грн.; надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 50% - 2700 грн.; премія - 39% - 10684,44 грн. Разом 38080,44 грн.), колегія суддів вважає передчасними, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач при здійсненні виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до ГУ ПФУ в Херсонській області для подальшого перерахунку пенсії, порушить права позивача в цій частині та не вкаже у довідці складові грошового забезпечення, які просить включити позивач, а тому задоволення позову в такий спосіб буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.
64. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення апеляційного суду в частині визнання протиправними дії голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного  управління ПФУ в Херсонській області нової довідки про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією за інформаційним запитом ОСОБА_1 та зобов`язання голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича виготовити та направити до Головного управління ПФУ в Херсонській області нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 з повною реальною інформацією згідно постанови КМ України від 11.11.2015 року № 988 є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.
65. В свою чергу, що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
66. З матеріалів справи вбачається, що як доказ витрат у сумі 3600 грн. на правову допомогу, представник позивача надав суду розрахунок цих витрат за договором про надання правової допомоги. Згідно із зазначеним розрахунком в межах правової допомоги позивачу були надані такі послуги: вивчення судової практики; підготовка звернення до відповідача про виготовлення нової довідки; підготовка запиту до ГУ ПФУ у Херсонській області про надання останньої довідки про розмір грошового забезпечення позивача; підготовка та подання адміністративного позову до суду; підготовка та подача апеляційної скарги; представництво інтересів в суді.
67. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що відшкодування витрат на зазначені послуги, крім підготовки та подання адміністративного позову і апеляційної скарги та представництва інтересів позивача в суді, як правову допомогу, не передбачено законом. Ці послуги не належать до окремих процесуальних дій, правова допомога в судовому засіданні, а тому суд апеляційної інстанції присудив до стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 1260,00 грн, які складаються з витрат на подання адміністративного позову і апеляційної скарги та витрат на представництво інтересів позивача в суді.
68. Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
69. Частиною 2 статті 16 КАС України установлено, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.
70. Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017, тобто на час виникнення спірних правовідносин) витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
71. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року   №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
72. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
73. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.
74. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
75. Водночас, КАС України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) не передбачав, що види правової допомоги, які підлягають компенсації, можуть встановлюватися або обмежуватися іншими законами.
76. За приписами частини 3 статті 90 КАС України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) законом установлюється граничний розмір компенсації таких витрат.
77. Зокрема, статтею 1 Закону «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VI (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. 
78. Колегія суддів наголошує, що зазначений закон визначає не види правової допомоги, а виключно граничний розмір їх компенсації.
79. Визначальним в адміністративному судочинстві за статтею 6 КАС України є принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та встановлюють зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, при вирішенні справ суди повинні в першу чергу застосовувати саме принцип верховенства права.
80. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
81. Колегія суддів зауважує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
82. Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.
83. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
84. Частиною другою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
85. Суд апеляційної інстанції не досліджував належність та допустимість наданих позивачем доказів на підтвердження витрат на правову допомогу (окрім витрат на правову допомогу в сумі 1260,00 грн, які складаються з витрат на подання адміністративного позову і апеляційної скарги та витрат на представництво інтересів позивача в суді), а лише зазначив, що відшкодування витрат на послуги адвоката, крім підготовки та подання адміністративного позову і апеляційної скарги та представництва інтересів позивача в суді, як правову допомогу, не передбачено законом.
86. З урахуванням зазначеного, при встановленні наведених фактів судом апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення, однак касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати обставини справи, досліджувати докази та оцінювати їх, у зв`язку з чим справу необхідно направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
87. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
88. Керуючись статтями 341-343, 353, 355-356, 359 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області Прокудіна Олександра Сергійовича,                третя особа - Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
А.І. Рибачук 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду