УХВАЛА

27 березня 2020 року 
Київ
справа №826/17530/18
адміністративне провадження №К/9901/7781/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А.      розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі № 826/17530/18 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІК - ТАН» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень, -
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у м. Києві 17.03.2020 (згідно відмітки поштового штемпеля на рекомендованому відправленні № 0411630336333) направило до Верховного Суду касаційну на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі № 826/17530/18.
Повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 складено 17.02.2020, отже касаційну скаргу подано в межах встановлених строків на касаційне оскарження. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню, виходячи з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Судом встановлено, що предметом оскарження в даній справі є прийняті за наслідкам податкової перевірки податкові повідомлення-рішення № 0079464204 від 11.07.2018, рішення № 0079434204 від 11.07.2018, № 0079494204 від 11.07.2018, № 011325-1310-2658 від 10.07.2018, № 0110287-1310-2658 від 10.07.2018, № 0110288-1310-2658 від 10.07.2018, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-257 від 28.08.2018, податкове повідомлення - рішення № 0079414204 від 11.07.2018, податкове повідомлення-рішення № 0079474204 від 11.07.2018 та № 0078444204 від 11.07.2018.
Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували висновки перевіряючих про вчинення позивачем ряду порушень податкового законодавства, зокрема, неподання до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, порушення Порядку ведення книги доходів і витрат, неналежне ведення обліку в Книзі обліку та витрат, що призвело до перекручення даних декларацій за 2015-2017 роки, заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2017 роки, несвоєчасна сплата грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, заниження та неперерахування до бюджету військового збору із сум чистого доходу за 2015-2017 роки, заниження єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету за 2016, несвоєчасна сплата суми єдиного внеску, нарахованого за календарний квартал, заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 409781 грн за 2015-2017 роки . Крім того, позивачу нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2015-2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020, позовні вимоги задоволено. 
Касаційна скарга податкового органу складається з опису вчинених, за висновками акта перевірки, порушень позивачем податкового законодавства та цитувань положень Податкового кодексу України та не містить обґрунтувань у чому полягало порушення судами попередніх інстанцій  норм матеріального чи процесуального права, як і не містить викладу передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку відповідно до положень частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої   статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі № 826/17530/18 повернути скаржнику.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                                                                                                                      І.А. Васильєва