УХВАЛА

07 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/8277/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020
(головуючий - Дикунська С.Я., судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019
(суддя Ягічева Н.І.)

у справі №910/8277/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 281 815, 20 грн,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (далі - ТОВ СП "НІБУЛОН") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8277/19, разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотанням про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ СП "НІБУЛОН", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

21.06.2019 ТОВ СП "НІБУЛОН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до АТ "Українська залізниця" про стягнення 281 815, 20 грн списаних АТ "Українська залізниця" з особового рахунку ТОВ СП "НІБУЛОН" за попередньо сплачені послуги, у зв`язку з чим відповідач фактично допустив подвійне справляння грошових коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8277/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Оскільки предметом позову у справі №910/8277/19 є стягнення 281 815, 20 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2020 рік - 1 051 000,00 грн), тому у розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, що передбачені пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. ТОВ СП "НІБУЛОН" вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами попередніх інстанцій порушено імперативні вимоги ч. 3 ст. 632 ЦК України, відповідно до якої встановлено однозначну заборону змінювати ціну договору після його виконання, про що Верховний Суд вказував у постановах від 27.03.2019 у справі №916/1545/17, від 31.10.2018 у справі №916/170/18 та від 28.05.2018 у справі №918/519/17. Крім того, скаржник наголошує, що справа №910/8277/19 має виняткове значення для нього, оскільки залишення в силі оскаржуваних судових рішень наділить монополіста - АТ "Українська залізниця" повноваженнями щодо одностороннього списання грошових коштів за вже виконанні перевезення.

Проте Верховний Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи, щодо відсутності єдиної правозастосовчої практики, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, адже прийняття рішень у вказаних скаржником справах пов`язані з різними фактичними обставинами, які були встановлені судами під час розгляду цих справ. Водночас інших аргументів та доводів, які б свідчили про фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з матеріалів даної касаційної скарги не вбачається, інших судових рішень, які б доводили факт неоднакового застосування судами норм матеріального права при вирішенні спорів у подібних правовідносинах скаржником у касаційні скарзі не наведено.

Верховний Суд вважає, що вказані доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Крім того, посилання скаржника на те, що справа №910/8277/19 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованим, оскільки вищевказані доводи не підтверджені жодними доказами та зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Таким чином, Верховний Суд, надавши оцінку доводам скаржника щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження передбачених пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, вважає їх недостатніми для відкриття касаційного провадження у справі №910/8277/19.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №910/8277/19 є стягнення суми 281 815, 20 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу ТОВ СП "НІБУЛОН" подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ СП "НІБУЛОН" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8277/19 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не розглядаються.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8277/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    Н.М. Губенко

                                                                                                    В.І. Студенець