Постанова
Іменем України
 
16 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 725/2209/19
провадження № 61-1338св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),
суддів:                Гулейкова І. Ю., Олійник А. С.,
                             Усика Г. І., Яремка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Галина Федорівна, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Калашнікова Інна Сергіївна, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький Олег Олександрович,
треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Першотравневого районного суду 
м. Чернівців від 04 вересня 2019 року у складі судді Іщенко І. В. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У квітні 2019 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратор Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф., приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Калашнікової І. С., приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького О. О., треті особи: 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання недійсними правочинів та скасування реєстраційних записів.
 
Позов мотивовано тим, що 04 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (далі - АКБ «Райффайзенбанк Україна»), правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладені такі кредитні договори:
-         № ML-0AJ/286/2006, відповідно до якого ОСОБА_4 наданий кредит у розмірі 89 757,37 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 04 серпня 2021 року;
-         № ML-0AJ/288/2006, відповідно до якого ОСОБА_4 наданий споживчий кредит у розмірі 84 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 04 серпня 2016 року.
 
04 серпня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є AT «ОТП Банк», та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № ML-0AJ/287/2006, відповідно до якого останній наданий кредит у розмірі 89 757,37 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 04 серпня 2021 року.
 
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є AT «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки від 08 серпня 2006 року 
№ PCNL-OAJ/507/2006, відповідно до умов якого в іпотеку передана відокремлена 1/2 частина житлового будинку з належним до нього надвірними спорудами, загальною площею 249,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконали свої зобов`язання за вказаними договорами, тому за результатами розгляду справи 725/4846/15 рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2017 року та постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 року, позов AT «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.
 
Після ухвалення Верховним Судом постанови від 31 січня 2019 року банк дізнався про те, що предмет іпотеки за договором іпотеки від 08 серпня 2006 року № PCNL-OAJ/507/2006 відчужений у період розгляду справи про стягнення заборгованості. Підставою таких дій власника предмету іпотеки був факт визнання недійсним вказаного договору іпотеки під час розгляду справи 725/2664/15 рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10 листопада 2015 року, залишеним у цій частині в силі рішенням Апеляційного суду Чернівецької області 
від 11 лютого 2016 року у справі. Постановою Верховного Суду від 11 квітня 
2018 року вказані судові рішення скасовані, а в позові щодо визнання недійсним договору іпотеки - відмовлено.
 
Відновлення запису про іпотеку у відповідному державному реєстрі неможливе, оскільки рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 
2017 року у справі № 725/2306/17 про поділ спільного майна, вказаний предмет іпотеки поділений на дві частини: квартиру загальною площею 91,90 кв. м, що складає 37/100 частини, визнано за ОСОБА_5 , а друга частина майна загальною площею 157,40 кв. м, що складає 63/100 частин, визнана за 
ОСОБА_6 .
 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на сьогоднішній день власником 37/100 частин іпотечного майна загальною площею 91,90 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , а власником 63/100 частин іпотечного майна за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . При цьому 63/100 частин іпотечного майна за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , передана в іпотеку іпотекодержателю ОСОБА_3 за договором іпотеки від 04 червня 2018 року № 591.
 
Позивач вказував на те, що державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Г. Ф., на підставі постанови Верховного Суду від 11 квітня 2018 року, 
21 травня 2018 року провела державну реєстрацію скасування арешту, накладеного рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2016 року, а 
25 травня 2018 року провела державну реєстрацію права власності цього майна на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 
2017 року у справі № 725/2306/17 за ОСОБА_6 та за ОСОБА_5 у відповідних частках, при цьому, державний реєстратор знехтувала змістом постанови Верховного Суду від 11 квітня 2018 року, якою скасовано судові рішення про недійсність договору іпотеки, відповідно відновлено обтяження на предмет іпотеки. У свою чергу ОСОБА_5 достеменно знаючи про те, що це нерухоме майно перебуває в іпотеці AT «ОТП Банк», адже для укладення договору іпотеки вона надавала нотаріально посвідчену згоду, відчужила свою частку частки у іпотечному майні відповідачу ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_6 відчужив свою частку у іпотечному майні ОСОБА_2 
 
ОСОБА_2 передала майно в іпотеку ОСОБА_3 , не отримавши на те згоди 
AT «ОТП Банк». Посвідчив цей договір нотаріус Балацький О. О, який теж був учасником судової справи № 725/2664/15-ц.
 
Аналогічним чином була незаконно проведена державна реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Калашніковою І. С. та реєстрація нею обтяження та договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
 
Крім того, остання реєстраційна дія з цим поділеним іпотечним майном, а саме видача свідоцтва від 10 грудня 2018 року № 3181 на користь ОСОБА_1 здійснена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О., який теж був стороною судової справи № 725/2664/15-ц щодо недійсності договору іпотеки та знав про скасування рішень щодо недійсності договору іпотеки.
 
Посилаючись на вказані обставини, АТ «ОТП Банк» просило скасувати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 41334281 
від 30 травня 2018 року на квартиру, виділену частку в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157,40 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис № 26367943; скасувати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради 
Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 41333391 від 30 травня 2018 року на квартиру, виділену частку в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 
91,90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис № 26367205; визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 04 червня 2018 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Калашніковою І. С. щодо відчуження на користь ОСОБА_2 квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157,40 кв. м., за адресою: 
АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Калашнікової І. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41414332 від 04 червня 2018 року на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна, яка складається із двох кімнат загальною площею 
157,40 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис № 26441975; визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений 
04 червня 2018 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Калашніковою І. С., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо іпотеки квартири, виділену частину в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157,40 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Калашнікової І. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41417311 від 04 червня 2018 року, а саме іпотеку на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157,40 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис № 26445589; скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Калашнікової І. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41418971 від 04 червня 2018 року, а саме заборону на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157,40 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис № 26446187; визнати недійсним свідоцтво, серія та номер 3181, видане 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О. про права власності ОСОБА_1 на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна яка складається з двох кімнат загальною площею 91,90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького О. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44507083 від 10 грудня 2018 року на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 91,90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис № 29349445.
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 вересня 2019 року у задоволенні позову АТ «ОТП Банк» відмовлено.
 
Рішення мотивоване тим, що після ухвалення Верховним Судом постанови, якою скасовано рішення про визнання договору іпотеки недійсним, банк не звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, тому всі дії вчинені щодо предмета іпотеки є законними. Вимога банку про визнання договору іпотеки недійсним є безпідставною, оскільки відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Інші вимоги є похідними від вимог про визнання договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсними, тому вони також не підлягають задоволенню.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» задоволено частково. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 вересня 2019 року змінено з підстав, викладених у мотивувальній частині.
 
Апеляційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позову, виходив з того, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» про визнання недійсними договору купівлі-продажу, договору іпотеки, а також скасування рішень державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна за ОСОБА_6 та за ОСОБА_5 , не можуть бути вирішені без залучення  ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 співвідповідачами. Апеляційний суд на стадії апеляційного провадження позбавлений можливості вирішувати питання про залучення до участі у справі вказаних осіб співвідповідачами. Інші вимоги є похідними, а тому без пред`явлення основних вимог до належних осіб також не можуть бути вирішені.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У січні 2020 року АТ «ОТП Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 вересня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд не застосував частину третю статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» положенням якої передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; та наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Всупереч наведеним вимогам та постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року, якою відновлено дію іпотеки, 21 травня 2018 року державний реєстратор провела державну реєстрацію скасування арешту та реєстрацію права власності спірного майна за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Також, посилання суду на ту обставину, що банк повинен був здійснити поворот виконання, на підставі постанови Верховного Суду, є безпідставними, оскільки звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення у порядку статті 444 ЦПК України є правом, а не обов`язком сторони. Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, щовстановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому за результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 зазначеної постанови).
 
У квітні 2020 року ОСОБА_2 подала до суду відзив на касаційну скаргу АТ «ОТП Банк», у якому заявник просить залишити вказану касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Встановлені судами обставини
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10 листопада 2015 року визнано недійсним договір іпотеки від 08 серпня 2006 року № PCNL-OAJ/507/2006, укладений між ОСОБА_4 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», на забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами від 04 серпня 2006 року 
№ ML-0AJ/287/2006, № ML-0AJ/286/2006 та № СNL-0AJ/288/2006, згідно з умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - відокремлену 1/2 частину житлового будинку з належними до нього надвірними спорудам, загальною площею 249,30 кв. м, у тому числі житловою 68,00 кв. м, розташованою за адресою: 
АДРЕСА_1 .
 
Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» задоволено частково. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2015 року у частині відмови у застосуванні правових наслідків недійсності договору скасовано. Заяву ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань за кредитними договорами від 04 серпня 2006 року 
№ ML-0AJ/286/2006, № ML-0AJ/288/2006, № ML-0AJ/287/2006.
 
Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2016 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», треті особи: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу 
Балацький О. О., про визнання недійсним договору іпотеки, виключення відомостей з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, відмовлено.
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 02 жовтня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено. Поділено квартиру 
АДРЕСА_1 , загальною площею 249,30 кв. м, у тому числі житловою - 68,00 кв. м між ОСОБА_5 та 
ОСОБА_6 , відповідно до І варіанту поділу висновку судової будівельно-технічної експертизи, виконаної судовим експертом Лещишиним В . В . , відступивши від рівності часток. Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 91,90 кв. м, яка складається із двох житлових кімнат загальною площею 52,90 кв. м. Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру 
АДРЕСА_1 , загальною площею 157,4 кв. м, яка складається із двох житлових кімнат загальною площею 41,00 кв. м. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 249,30 кв. м, у тому числі житловою - 68,80 кв. м.
 
Встановлено, що пред`являючи вимоги про скасування рішень державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна за ОСОБА_6 та за ОСОБА_5 , АТ «ОТП Банк» відповідачем зазначило державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Карвацьку Г. Ф. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які є особами, що набули право власності на майно внаслідок оскарженої державної реєстрації права власності на майно, як відповідачів (співвідповідачів) не залучено у вказаній справі.
 
Крім того, предметом спору у цій справі є визнання недійсними договору купівлі-продажу від 04 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , договору іпотеки від 04 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та 
ОСОБА_3 , а також скасування рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна за ОСОБА_6 , скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис, скасування рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, виділену частину в натурі нерухомого майна за ОСОБА_5 , скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний реєстраційний запис.
 
За спірним договором купівлі-продажу продавцем є третя особа - ОСОБА_6 , а покупцем відповідач - ОСОБА_2 . За договором іпотеки іпотекодавцем є ОСОБА_2 , а іпотекодержателем є ОСОБА_3 .
 
Позивачем вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору іпотеки не пред`явлено до одних із сторін договору продавця ОСОБА_6 та іпотекодержателя ОСОБА_3 , яких залучено до справи не як відповідачів, а як третіх осіб.
 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення Верховним Судом постанови, якою скасовано рішення про визнання договору іпотеки недійсним, банк не звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, тому всі дії вчинені щодо предмета іпотеки є законними. Вимога банку про визнання договору іпотеки недійсним є безпідставною, оскільки відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Інші вимоги є похідними від вимог про визнання договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсними, тому вони також не підлягають задоволенню.
 
Апеляційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позову, виходив з того, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» про визнання недійсними договору купівлі-продажу, договору іпотеки, а також скасування рішень державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, виділення частин у натурі нерухомого майна за ОСОБА_6 та за ОСОБА_5 , не можуть бути вирішені без залучення  ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 співвідповідачами. Апеляційний суд на стадії апеляційного провадження позбавлений можливості вирішувати питання про залучення до участі у справі вказаних осіб співвідповідачами. Інші вимоги є похідними, а тому без пред`явлення основних вимог до належних осіб також не можуть бути вирішені.
 
Разом з тим, із указаними висновками судів не можна погодитися з огляду на таке.

 

Нормативно-правове обґрунтування
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
 
Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
 
Відповідно до статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки.
 
Згідно з частиною другою статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у праві.
 
Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).
 
Завданнями підготовчого провадження є остаточне визнання предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу (пункт 1 частини першої статті 189 ЦПК України).
 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
 
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Висновок суду першої інстанції про те, що після ухвалення Верховним Судом постанови, якою скасовано рішення про визнання договору іпотеки недійсним, банк не звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, тому всі дії вчинені щодо предмета іпотеки суперечать положенням чинного процесуального закону, оскільки якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, відповідно, у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Враховуючи зазначене, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек і для цього не потрібно звертатись із заявою про поворот виконання рішення про визнання договору недійсним.
 
Окрім того, судом першої інстанції не дотримано положення статті 189 ЦПК України та не виконано завдання підготовчого провадження по остаточному визначенню предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, оскільки суд відповідно до пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
 
Як наслідок, замість належного процесуального статусу  ОСОБА_5 та 
ОСОБА_6 як відповідачів у цьому спорі, останні визначені як треті особи, що позбавляє можливості за такого суб`єктного складу вирішити зазначений спір щодо предмета іпотеки. Лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних співвідповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
 
Апеляційний суд, по суті, дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням ним норм процесуального права, оскільки апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів та, встановивши, що суд першої інстанції порушив вимоги цивільно-процесуального законодавства та не залучив усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як співвідповідачі.
 
Оскільки порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції унеможливили вирішення спору по суті, отже у цій справі не виконано завдання правосуддя, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки особа, яка звертається до суду із позовом, вправі очікувати вирішення її справи судом в порядку, визначеному процесуальним законом.
 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, зокрема, визначитись зі складом осіб, що беруть участь у справі, виходячи із предмета спору, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
 
За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. 
У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.
 
Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 вересня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                                  О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                                        І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                                        А. С. Олійник
 
                                                                                                                   Г. І. Усик
 
                                                                                                                   В. В. Яремко