ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4983/20 Справа № 204/1885/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 27

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Есаймент” на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А : 

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних в розмірі 827750,00 грн. та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн..
30 листопада 2015 року сторони надали суду спільну письмову заяву про укладення між ними мирової угоди та закриття провадження по справі.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої: ОСОБА_1 в повному обсязі відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_2 .. ОСОБА_3 визнає свою заборгованість перед ОСОБА_1 на суму боргу 35 000,00 доларів США, що з відсотками за термін просрочки повернення боргу на день подання позову згідно курсу НБУ складає 827 750,00 грн., а також заподіяну моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати органи реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області здійснити відповідну документальну реєстрацію. 
При складанні мирової угоди сторони усвідомлюють правові наслідки її підписання та положення ст.ст. 175, 176, 205, 206 ЦПК України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року затверджено мирову угоду укладену між сторонами та визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Провадження по справі закрите.
В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Есаймент” посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказану ухвалу суду скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що затверджуючи мирову угоду та визнаючи за позивачем право власності на нерухоме майно, суд першої інстанції вийшов за межі предмету спору, порушивши права Товариства, так як відповідно до кредитного договору від 05 березня 2005 року, виконання останнього забезпечене договором іпотеки, предметом якого виступила вказана квартира.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не навівши жодних мотивів та обґрунтувань, дійшов висновку про затвердження мирової угоди.
З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.
Згідно ст. 175 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. 
Колегією суддів встановлено, що виконання кредитного договору №53086 від 05 березня 2005 року забезпечене договором іпотеки квартири АДРЕСА_1 .
Статтею 1 ЗУ “Про іпотеку” передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом
Згідно ч. 6 ст. 3 ЗУ “Про іпотеку”, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Отже, ухвалення рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя. Адже таке рішення безумовно впливає на можливість банку звернути стягнення на іпотечне майно.
У разі виявлення обтяження іпотекою об`єкта нерухомості, що передається за мировою угодою, суд має з`ясувати, чи не порушують умови цієї угоди права іпотекодержателя та чи погодив іпотекодавець із ним відчуження цього майна на користь третьої особи, як це передбачено ст. 9 ЗУ “Про іпотеку”.
Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою вищенаведене, не залучив до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Есаймент”, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про визнання мирової угоди, укладеної між сторонами у даній справі, та закриття провадження у справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу про затвердження мирової угоди скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому, колегією суддів не може бути вирішене питання щодо розподілу судових витрат, оскільки апеляційний суд на теперішній час не ухвалює остаточне судове рішення у справі, а направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання щодо розподілу судових витрат між сторонами має бути вирішено судом першої інстанції в порядку ст. 141 ЦПК України за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Есаймент” – задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко