ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 червня 2020 року           справа №200/4172/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,  розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 травня 2020 року  у справі  № 200/4172/20-а (головуючий І інстанції Загацька Т.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області)  за позовом   ОСОБА_1  до  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва  Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»  про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва  Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 61696955 від 02.04.2020 року (а.с. 1-3).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 58-60).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов. 
В обґрунтування доводів посилався на те, що статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено відкриття виконавчого провадження за одним місцем проживання боржника, а не за будь-яким; апелянт вважає, що законодавець мав на увазі зареєстроване місце проживання боржника. У зв`язку з чим вважає протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження за місцем проживання позивача у м.Києві, що зазначено у виконавчому написі нотаріуса. Крім того, позивач зазначає, що ніколи не проживав у м. Києві за адресою, вказаною у виконавчому написі.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на висновки Верховного Суду в ухвалі від 25.01.2019 року у справі № 511/1342/17, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду - без змін (а.с. 124-126).
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотаннями про участь у судовому засіданні не зверталися.
Позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи. 
11.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис за реєстраційним № 181, яким стягнуто з ОСОБА_1  (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»  (м. Київ, вул.Січових Стрільців, буд.37/41) заборгованість у сумі 12913,62 грн. У виконавчому написі зазначено, що за його вчинення нотаріусом стягнуто плату зі стягувача у сумі 500 грн., загальна сума, що підлягає стягненню становить 17191,64 грн. (а.с. 28).
Постановою від 02.04.2020 приватним виконавцем Клименком Р.В.  на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 16.03.2020 року № 439/ПВ/20  відкрито виконавче провадження № 61696955 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у сумі 17191,64 грн. (а.с. 26-27, 42-43).
Згідно Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець Клименко Р.В . діє у виконавчому окрузі м.Київ.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403) виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 ст. 25 Закону № 1403).
Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 27 Закону № 1403).
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закону № 1404) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (ч. 2 ст. 24 Закону № 1404).
Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу (абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону № 1404).
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (ч. 6 ст. 25 Закону № 1403).
Предметом позову у справі є протиправність постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 181 від 11.02.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СІТІ «ФІНАНС» заборгованості у розмірі 17191,64 грн.
Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги  територіальної компетенції при відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу.
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (далі - Закон № 3425) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону № 3425).
Згідно ст. 89 Закону № 3425 у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.
Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ст. 90 Закону № 3425).
Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення (ст. 91 Закону № 3425).
Згідно ст. 50 Закону № 3425 нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Суд першої інстанції вірно встановив, що  виконавчий напис приватного нотаріуса № 181 від 11.02.2020 року за своїм змістом та формою відповідає вимогам, встановленим ч.1 ст. 4 Закону № 3425 та містить вказівку на адресу проживання позивача у м. Києві, у зв`язку з чим у приватного виконавця були  відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Крім того, приватний виконавець не вправі давати правову оцінку діям нотаріуса при вчиненні виконавчого напису і правомірність таких дій не була предметом судового розгляду у рамках даної адміністративної справи.
Суд апеляційної інстанції зазначає,  що виконавчий напис нотаріуса відповідає вимогам ст.  89 Закону № 3425  та його не визнано таким, що не підлягає виконанню, не скасовано у судовому порядку, а отже, у відповідача станом на день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не було законних підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.
Крім того, позивач в разі незгоди з виконавчим написом нотаріуса має право оскаржити його до суду, доказів оскарження  в судовому порядку суду не надано.
Судом апеляційної інстанції враховано правову позицію Верховного Суду в ухвалі від 25.01.2019 року у справі № 511/1342/17, згідно якої державний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, що зазначив стягувач у виконавчому документі.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, спірна постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідно до вимог Закону № 1404.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 272, 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 травня 2020 року  у справі  № 200/4172/20-а за позовом   ОСОБА_1  до  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва  Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»  про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 2 червня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше часу дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Т.Г. Арабей

                                                                                                                     Г.М. Міронова