ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року	Львів	Справа № 260/1554/19 пров. № А/857/3977/20	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді -                                       Носа С. П.,
суддів -                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.,
за участю секретаря судового засідання -   Смолинець А.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року в справі №260/1554/19 (головуючий суддя Рейті С. І., м. Ужгород, повний текст рішення складено 02 березня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
                                                      ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Мукачівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності Мукачівської міської ради щодо неприйняття рішення по питанню затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620; зобов`язати Мукачівську міську раду прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 08.05.2019 позивачем подано заяву до Мукачівської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. З дня отримання відповідачем вказаної заяви, останнім не прийнято жодного рішення. У відповідь на адвокатський запит, від відповідача було отримано листа за № 1112/01-32/8731 від 02.10.2019 з якого вбачається, що Мукачівською міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 площею 1,5 га за цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" кадастровий номер 2110400000:01:006:0620 за адресою: АДРЕСА_1 , не приймалося.
Враховуючи те, що з моменту подання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу на затвердження, у передбачений законом двотижневий строк, пройшов значний термін, протягом якого і аж до теперішнього часу позивача належним чином не повідомлено про позитивне рішення даного питання чи про відмову у такому, позивач вважає, що порушуються його права і свободи та створюються перепони для реалізації його конституційного права на безоплатну передачу земельної ділянки із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, передбаченого п. "в" ч.3 ст. 116 ЗК України.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо неприйняття рішення по питанню затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620. Зобов`язано Мукачівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, виправлено допущену в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі № 260/1554/19 описку, не змінюючи при цьому змісту та суті рішення, та викладено п.3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: 
"Зобов`язати Мукачівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620".
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Мукачівська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що згідно генерального плану міста Мукачева, спірна земельна ділянка відноситься до земель промисловості та територій складів та баз, відтак, проект відведення такої земельної ділянки у приватну у власність для ведення індивідуального садівництва може бути розглянутий після внесення змін у містобудівну документацію з віднесенням даної земельної ділянки до земель зони сільськогосподарського призначення. Відповідно, Мукачівська міська рада, як власник землі є вільною у виборі суб`єкта щодо надання йому права власності на земельну ділянку, і при цьому вона не здійснює владних управлінських функцій, а навпаки, міська рада під час здійснення повноважень власника землі є рівноправним суб`єктом земельних відносин. В підсумку зазначає на відсутність можливості розгляду вказаних позивачем позовних вимог в порядку адміністративного судочинства, оскільки, при прийнятті відповідного судового рішення суд одночасно вирішує і приватні (цивільно-правові) інтереси особи, яка звернулася з відповідним позовом до суду
29 квітня 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Мукачівської міської ради  про відкладення розгляду справи на період карантину.
Частиною 2 ст.313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, ч.3 цієї статті передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вищевказаного клопотання та  відкладення розгляду справи, оскільки учасники справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду, а їх участь у судовому засіданні не визнана обов`язковою.
Відтак, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2015 звернувся до Мукачівської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність, орієнтовною площею 1,5 га для особистого селянського господарства, яка розташована в межах м. Мукачево. Вказана заява отримана відповідачем 16.09.2015, про що свідчить штамп на заяві, проте, жодної відповіді на вказану заяву позивачу не надано.
14.09.2016 позивач звернувся до Мукачівської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Вказана заява зареєстрована у виконкому Мукачівської міської ради 19.09.2016 року за № М-1814/05-08, проте, жодної відповіді позивачу на вказану заяву не надано.
Зважаючи на відсутність відповіді по розгляду Мукачівською міською радою поданих позивачем клопотань, останнім було замовлено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність без надання такого дозволу, про що було повідомлено відповідача з одночасним долученням відповідної угоди, укладеної з виконавцем ТОВ "ГЕО-СП" про виконання проектних та вишукувальних робіт від 18.11.2016 за № 41/16.
Після виконання ТОВ "ГЕО-СП" проектних та вишукувальних робіт, в обумовлений угодою термін з дня її підписання, отримання позитивного висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 09.04.2017 № 582/82-17 та виготовлення Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.04.2017               №НВ-2101922382017, ОСОБА_1 було подано заяву від 08.05.2019 для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Вказана заява отримана відповідачем 10.05.2019, про що свідчить відмітка на заяві.
Однак, відповіді на вказану заяву відповідачем на надано, тому адвокатом позивача направлено запит до Мукачівської міської ради з метою надання відповіді по вказаному питанню. Листом Мукачівської міської ради від 02.10.2019 року за № 1112/01-32/8731 позивачу повідомлено, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 площею 1,5 га за цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" кадастровий номер 2110400000:01:006:0620 за адресою: АДРЕСА_1 , не приймалося.
Задовольняючи частково даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що Мукачівська міська рада не приймаючи рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, діяла не у спосіб, що передбачений Конституцією та Земельним кодексом України, в результаті чого допустила протиправну бездіяльність, чим порушила право позивача на безоплатне одержання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності. За таких підстав, слід визнати протиправною бездіяльності Мукачівської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620. Також, враховуючи те, що відповідач у спірних відносинах дискреційні владні повноваження не реалізував, тому з метою відновлення порушеного права позивача і невтручання у такі повноваження органу місцевого самоврядування, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Щодо визнання протиправною бездіяльності Мукачівської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620), колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Згідно з п. б ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України).
Так, статтею 121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.
Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Підпунктом 34 пункту 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних та міських рад вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно з ч. 7 ст. 188 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Відповідно до ч. ч. 8-9 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
З вказаного сліду, що по заявам позивача про затвердження проекту відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або відмовити в такому затвердженні, однак, як встановлено та підтверджується матеріалами справи Мукачівська міська рада протягом п`яти місяців не прийняла рішення по поданому позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яке відповідно до норм ЗК України повинна прийняти відповідно до повноважень протягом двотижневого строку з моменту прийняття заяви.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що Мукачівська міська рада не приймаючи рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, допустила протиправну бездіяльність, чим порушила право позивача на безоплатне одержання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, а відтак позов в цій частині слід задовольнити.
Крім цього, завданням адміністративного суду є контроль за правомірністю прийняття рішення та відповідності його чинному законодавству, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача прийняти рішення по суті заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства є формою втручання у повноваження відповідача.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за законністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
В даному випадку, питання щодо прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства віднесено до компетенції відповідача - Мукачівської міської ради.
Таким чином приймаючи рішення у даній справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання Мукачівську міську раду повторно розглянути заяву позивача.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії частково є підставними та обґрунтованими, що має наслідком їх часткове задоволення.
Також, при розгляді даної справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                    ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Мукачівської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року в справі №260/1554/19 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених                              п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос	
судді	 	Р. В. Кухтей	
 	 	С. М. Шевчук	
Повне судове рішення складено 05 травня 2020 року.