ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 р. 	Справа № 520/13381/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Старосуда М.І. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 27.12.19 року по справі № 520/13381/19
за позовом              ОСОБА_1  
до             Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві ,             Шевченківського районного суду міста Києва                     
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, Шевченківського районного суду міста Києва, в якому просив суд:
- звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із вкрай важким матеріальним становищем;
- визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві неправомірними стосовно розгляду скарги ОСОБА_1 від 08 серпня 2019 року;
- визнати дії Шевченківського районного суду міста Києва неправомірними стосовно розгляду скарги ОСОБА_1 від 08 серпня 2019 року;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в м. Києві розглянути скаргу ОСОБА_1 від 08 серпня 2019 року по суті.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, Шевченківського районного суду міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, Шевченківського районного суду міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 р. скасувати та направити адміністративну справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що має скрутне матеріальне становище, є пенсіонером, який отримує мінімальний розмір пенсії, також є інвалідом 3-ї групи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги зазначені обставини та не задовольнив його клопотання про звільнення від сплати судового збору і, як наслідок, безпідставно повернув його позов, чим позбавив права на судовий захист. Також зазначив, що суд не виконав вимоги п. 6 ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», навмисне його дискредитував.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Через канцелярію суду від Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, Шевченківського районного суду міста Києва. До позовної заяви позивачем було додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.
В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначив, що отримує пенсію по інвалідності, яка була йому виплачена з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 17469 грн., а також отримав дохід в сумі 500 грн. Також послався на те, що систематично купує ліки та періодично проходить стаціонарне лікування. Отже, посилаючись на викладені доводи, стверджує про вкрай тяжке матеріальне становище. 
З наданої до адміністративного позову довідки Управління ПФУ Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 744 від 20.12.2018 р. встановлено, що позивач у 2018 році отримав пенсію по інвалідності, розмір якої за рік склав 17469,00 грн. та відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків отримав від Управління праці та соціальних питань Департаменту праці матеріальну допомогу у розмірі 500,00 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено позовну заяву без руху. У зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року позовну заяву було повернуто позивачу. 
Відмовляючи позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат або доказів незадовільного майнового стану, а також з огляду на те, що на ОСОБА_1 як на інваліда ІІІ групи не поширюються пільги щодо сплати судового збору.
Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої цієї ж статті позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З матеріалів справи встановлено, що позовна заява залишена без руху через несплату судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
До матеріалів справи позивачем надано довідку Управління ПФУ Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 20.12.2018 №744, з якої слідує, що дохід ОСОБА_1 за 2018 рік склав 17469 грн  та відомості з  Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.03.2019 року № 1442/615/2033-20-40-56-14-35, згідно яких ОСОБА_1 за 2018 рік отримав державну та соціальну матеріальну допомогу в розмірі 500 грн. 
Таким чином, ОСОБА_1 за 2018 рік було отримано річний дохід в сумі 17969 грн.
5 відсотків від розміру річного доходу позивача за 2018 рік у сумі 17969 грн складає 898,45 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1921 гривня.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Судовий збір при поданні позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду підлягав сплаті у розмірі 1536,80 грн., оскільки позовна заява містила дві вимоги немайнового характеру і похідну позовну вимогу (1921 грн *0,4 * 2).
При цьому, розмір судового збору у розмірі 1536,80 грн. перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, який складає 898,45 грн.
Враховуючи, що розмір судового збору, який має бути сплачено за подання позовної заяви, становив 1536,80 грн, що є більшим, ніж 5 % річного доходу позивача за попередній рік, то за вказаних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та помилково повернув позовну заяву у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Згідно з ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, повернення апеляційної скарги в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать про необхідність надання позивачу можливості захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підстав ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".
З огляду на вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що були відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому прийняття ухвали про повернення позову ОСОБА_1 є безпідставним.
Оскільки судом першої інстанції прийнято ухвалу з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що остання підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 по справі № 520/13381/19 скасувати.
Справу № 520/13381/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, Шевченківського районного суду міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Мінаєва 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко    М.І. Старосуд