УХВАЛА

23 березня 2020 року 
Київ
справа №320/4585/19
адміністративне провадження №К/9901/7289/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Житомирській області   на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №320/4585/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування та визнання протиправною вимоги про сплату боргу (недоїмки),
УСТАНОВИВ:
16.03.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Житомирській області   на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020.
Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду    з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області,    в якому просила:
- визнати дії Головного управління ДФС у Житомирській області щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо неї такими, що не відповідають законодавству та підлягають скасуванню;
- скасувати та визнати протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) в сумі 15819,54 грн №Ф-18150-52 від 21.11.2018.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою 11.04.2003.
Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (станом на 01.01.2019 року), державним реєстратором внесено відомості у Єдиний державний реєстр про визнання свідоцтва про державну реєстрацію Позивача як ФОП недійсним (номер запису 23061750000013635 від 19.12.2012).
25.07.2019  позивач отримала лист Головного управління ДФС у Житомирській області, яким було направлено копію вимоги про сплату боргу в сумі 15 819,54грн № ф-18150-52 від 21.11.2018.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Головним управлінням ДФС у Житомирській області вимога про сплату боргу у розмірі 15 819,54 грн № ф-18150-52 від 21.11.2018 є протиправною  та підлягає скасуванню.
Головне управління ДФС у Житомирській області, не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №320/4585/19  скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову у справі №320/4585/19 є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № ф-18150-52 від 21.11.2018 у розмірі 15 819,54 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №320/4585/19 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Житомирській області   на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №320/4585/19 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                        І. А. Гончарова

Судді                                                                                                            І. Я. Олендер

                                                                                                            Р. Ф. Ханова