Ухвала
Іменем України 
10 березня 2020 року
м. Київ
справа № 686/30212/19
провадження № 51-1203 ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду   у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2019 року повернуто скаргу представника потерпілого – ОСОБА_5 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 6201924000000397.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого –   ОСОБА_5 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2019 року.
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 ставить вимогу про витребування матеріалів кримінального провадження № 6201924000000397та матеріали провадження за скаргою 1-кс/686/15633/19, при цьому вказує на незаконність ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2019 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги.
Перевіривши касаційну представника потерпілого на відповідність вимогам                            статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 3, 4 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у       статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК,  касаційна скарга підписується особою, яка її подає, при цьому до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження  особи, а також застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Тобто у касаційній скарзі представник потерпілого має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
 
Проте, у касаційній скарзі представник потерпілого вказує на незаконність ухвали слідчого судді, однак не звернув уваги на вимоги частини 4 статті 424 КПК, відповідно до якої ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Крім того, звертаємо увагу представника потерпілого на те, що з огляду на вимоги КПК суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, що перешкоджає наданню нової оцінки доказам у кримінальному провадженні, ніж це було зроблено судами попередніх інстанцій.
Також представник потерпілого у касаційній скарзі вказує на незаконність досудового розслідування та наполягає на тому, що суд касаційної інстанції має зобов`язати органи досудового розслідування вчинити певні дії, що не узгоджується з повноваженнями Верховного Суду.
 
Окрім того, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 425 КПК касаційну скаргу має право подати, зокрема, представник потерпілого – у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 3 статті 58 КПК повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;  довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
У частині 1 статті 50 КПК, визначено що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте ОСОБА_5 не долучив до касаційної скарги жодних документів на підтвердження повноважень представляти інтереси потерпілого, як і усупереч частині 4 статті 427 КПК не підписав свою касаційну скаргу, що унеможливлює її розгляд по суті.
Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд    
 
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                      ОСОБА_3