ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Д О Д А Т К О ВА 
П О С Т А Н О В А
іменем України

19 травня 2020 року
м. Харків

справа № 638/8960/16-ц
провадження № 22 - з/818/170/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Коваленко І.П., Овсяннікової А.І., 

імена (найменування) сторін:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,
відповідач – Департамент реєстрації Харківської міської ради,
третя особа – Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Харківської міської ради,
третя особа – Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_3 – представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року в складі судді Штих Т.В.,

у с т а н о в и в :

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі – ХМР), треті особи: Департамент державної архітектурно – будівельної інспекції у Харківській області (далі – Департамент ДАБІ у Харківській області) ХМР, Інспекція державного архітектурно – будівельного контролю (далі – Інспекція ДАБК) Департаменту територіального контролю ХМР, про визнання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення самочинними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 привести кв. АДРЕСА_1 в первинний стан, а саме: повернути у вигляд нежитлового приміщення технічного поверху відповідно до технічної документації до здійснення будівельних робіт з реконструкції та скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на кв. АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Департамент реєстрації ХМР провести реєстраційні дії, направлені на припинення речових прав ОСОБА_2 на кв. АДРЕСА_1 шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновити відповідний запис речових прав за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення технічного поверху № НОМЕР_1 в літ. № «А-3» в буд. АДРЕСА_2 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 . Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року скасовано та ухвалено нову постанову. Позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 636,10 грн судового збору.

18 квітня 2020 року ОСОБА_3 – представник ОСОБА_4 подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000, 00 грн.

Заява мотивована тим, що відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 23 березня 2020 року до суду апеляційної інстанції було направлено заяву в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, а 18 квітня 2020 року – докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_4 . У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_4 має право на відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції розглядає заяву ОСОБА_3 – представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами з підстав, передбачених частиною третьою статті 270 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява ОСОБА_3 – представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що адвокат Подольська Т.В. представляє інтереси ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги від 13 грудня 2019 року (далі – договір) та ордеру НОМЕР_2 .

Відповідно до умов вказаного договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати консультативні, юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (пункт 1.1).

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору розмір та умови оплати послуг адвоката клієнтом залежно від обсягу юридичних робіт будуть обумовлені в укладеній (их) сторонами додатковій (их) угоді (ах). Оплата послуг адвоката клієнтом здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок адвоката, зазначений у реквізитах цього договору або шляхом готівкової передачі грошових коштів адвокату, що підтверджується квитанцією.

Адвокат має право, окрім гонорару вимагати від клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням цього договору, в разі їх попереднього письмового погодження сторонами. До фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення за договором, відносяться: витрати на поїздки, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, переклад та нотаріальне посвідчення документів (у разі необхідності), телефонні розмови, поштові відправлення тощо (пункт 4.3).

У разі вирішення судових справ на користь клієнта адвокат додатково має право на гонорар, що становить 5 % від повного або часткового досягнення мети цього договору (у тому числі від суми, що стягнута на користь клієнта за рішенням суду або від суми, що була заявлена у суді до стягнення з клієнта та не задоволена судом) (пункт 4.4).

20 грудня 2019 року між адвокатом Подольською Т.В. та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 1 до договору від 13 грудня 2019 року, відповідно до умов якої за складання (написання) процесуального документа – апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року клієнт повинен сплатити адвокату 6 000,00 грн.

30 січня 2020 року між адвокатом Подольською Т.В. та ОСОБА_4 . укладено додаткову угоду № 2 до договору від 13 грудня 2019 року, відповідно до умов якої сторони погодили викласти пункт 4.4 розділу 4 «Порядок розрахунків» договору про надання правової допомоги від 13 грудня 2019 року у такій редакції: «пункт 4.4. У разі вирішення судових справ на користь клієнта адвокат додатково має право на гонорар, що становить від повного або часткового досягнення мети цього договору та залежить від виду та кількості позовних вимог у судовій справі, а саме: за кожну майнову вимогу у справі – 5 % від суми, що стягнута на користь клієнта за рішенням суду або від суми, що була заявлена у суді до стягнення з клієнта та не задоволена судом; за кожну немайнову вимогу – 100 % від суми витрат за надання правової допомоги за цим договором; у разі зупинення чи закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду за клопотанням адвоката – 100 % від суми витрат за надання правової допомоги за цим договором.

Сторони погодилися, що у разі задоволення Харківським апеляційним судом апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року додатково гонорар адвоката за договором про надання правової допомоги від 13 грудня 2019 року - складатиме 100 % від суми витрат за надання правової допомоги згідно з додатковою угодою № 1 від 20 грудня 2019 року до договору про надання правової допомоги від 13 грудня 2019 року, а саме: 6 000,00 грн, що підлягають сплаті адвокату в порядку пункту 4.2 договору на підставі рахунку протягом трьох днів з дня прийняття судового рішення Харківським апеляційним судом у справі № 638/8960/16-ц».

В березні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до фізичної особи – підприємця ОСОБА_5 з метою проведення технічного обстеження триповерхової будівлі літ. «А-3» з мансардою після реконструкції технічного поверху в буд. АДРЕСА_2 .

20 березня 2020 року фізична особа – підприємець ОСОБА_5 склав звіт про проведення технічного обстеження триповерхової будівлі літ. «А-3» з мансардою після реконструкції технічного поверху в буд. АДРЕСА_2 , який було надано суду апеляційної інстанції та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до договору про надання послуг від 10 січня 2020 року ОСОБА_4 та фізична особа – підприємець ОСОБА_5 погодили, що вартість вказаної послуги буде становити 4 000, 00 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 20 березня 2020 року адвокат Подольська Т.В. сплатила фізичній особі – підприємцю ОСОБА_5 4 000,00 грн за договором про надання послуг від 10 січня 2020 року.

16 березня 2020 року між адвокатом Подольською Т.В. та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 3 до договору від 13 грудня 2019 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що у зв`язку з запровадженням на території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОУЮ-19» та перебуванням Клієнта на самоізоляції, останній доручає Адвокату сплатити замість Клієнта суму у розмірі 4000,00 грн. за послуги експерта ( ОСОБА_5 ) за складання звіту про проведення технічного обстеження (кв. АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 ) та направити поштою письмовий доказ (звіт про проведення технічного обстеження станом на 20.03.2020 року) учасникам справи № 638/8960/16-ц (сторонам) та до Харківського апеляційного суду.

Клієнт зобов`язується відшкодувати сплачену Адвокатом суму у розмірі 4000,00 грн. за послуги експерта за складання звіту про проведення технічного обстеження (кв. АДРЕСА_3 . « АДРЕСА_5 » АДРЕСА_2 ) у якості послуги за надання правової допомоги відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги від 13.12.2019 року протягом місяця з дня сплати Адвокатом послуги експерта за складання звіту про проведення технічного обстеження (кв. АДРЕСА_3 . « АДРЕСА_5 » АДРЕСА_2 .

Згідно з актом наданих послуг № 1 до договору від 13 грудня 2019 року адвокатом надані на користь клієнта наступні послуги: складено (написано) процесуальний документ, а саме – апеляційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року. За вказану послугу клієнтом сплачено адвокату 6 000,00 грн.

Згідно з актом наданих послуг № 2 до договору від 13 грудня 2019 року адвокатом надані на користь клієнта наступні послуги: сплачено суму в розмірі 4 000 грн за послуги експерта ( ОСОБА_5 ) за складання звіту про проведення технічного обстеження (кв. АДРЕСА_6 ) та направлено поштою письмовий доказ (звіт про проведення технічного обстеження станом на 20 березня 2020 року) учасникам справи № 638/8960/16- ц (сторонам) та до Харківського апеляційного суду. За вказану послугу клієнтом сплачено адвокату 4 000,00 грн.

Відповідно до квитанцій № 2202110, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 за послуги, зазначені в додаткових угодах та актах наданих послуг до договору від 13 грудня 2019 року ОСОБА_4 сплатила адвокату Подольській Т ОСОБА_6 В. грошову суму в загальному розмірі 16 000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

– надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

– складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

– представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої – четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу — це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ОСОБА_1 правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не скористався.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 має право на відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. Вказані витрати є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. 

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постановити додаткову постанову по даній справі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_3 – представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 (шістнадцять тисяч грн).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 травня 2020 року.

Головуючий -                                                         А.В. Котелевець

Судді:                                                                         І.П. Коваленко

                                                                       А.І. Овсяннікова