Ухвала
 
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 409/2436/17
провадження № 51-2371ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення постановлені 
щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судові рішення постановлені щодо нього.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 травня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищезазначеному рішенні суду касаційної інстанції засудженому  ОСОБА_4 було вказано на необхідність навести конкретні порушення закону, які передбачені у ст. 438 КПК, що стали би підставою для скасування чи зміни судових рішень, обґрунтувати свої доводи, а також викласти вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень 
ст. 436 КПК. Крім того, чітко зазначити судові рішення, що ним оскаржуються та додати їх до касаційної скарги.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений  ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі Верховного Суду 
від 18 травня 2020 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Зокрема, у новій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 так і не зазначив, які саме судові рішення ним оскаржуються, що суперечить положенням п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК та позбавляє суд касаційної інстанції встановити дійсний предмет касаційного розгляду.
Також, засуджений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущенні судом першої інстанції, втім взагалі не наводить обґрунтування на підтвердження своїх доводів у цій частині. 
Крім того, у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 повторно не міститься чітких вимог, 
які б узгоджувались з повноваженнями Кримінального касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги, визначені ст. 436 КПК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи
на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить
до висновку, що касаційну скаргу разом з доповненнями слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на судові рішення постановлені щодо ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	      ОСОБА_2 	  ОСОБА_5 	
Судді: