ПОСТАНОВА 
Іменем України

21 травня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/216/19
провадження № 22-ц/4809/311/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І., 
за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.

учасники справи: 
позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник – адвокат Філоненко Олександр Валентинович, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Макарова Ю.І.) від 11 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

30 січня 2019 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» (далі – ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави в розмірі 124445 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що впродовж 2016 - 2018 років бухгалтером ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» ОСОБА_2 шляхом зловживання своїм службовим становищем із використанням електронної системи "клієнт-банк" проведено декілька платіжних операцій, внаслідок яких з розрахункового рахунку товариства на користь ряду фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_1 , переведено значні суми кошти. За цими фактами 11 січня 2019 в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження за № 12019120270000037 в якому здійснюється досудове розслідування. Зокрема, в період з 21 квітня 2016 року по 09 серпня 2018 року за відсутності будь-яких правових підстав ОСОБА_1 безпідставно отримала на власний картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» від ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» гроші в сумі 124445 грн. Посилаючись на ці обставини та ст. 1212 ЦК України, позивач просив суд його позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2019 року позовні ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» до ОСОБА_1 задоволено частково. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» кошти у сумі 118565,00 грн, а також 1921,00 грн судового збору.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 отримала від ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ»грошові кошти в сумі 118565,00 грн за відсутності будь-яких правових підстав. Водночас суд відхилив доводи відповідачки про те, що між нею і позивачем існували договори про надання туристичних послуг, які були розірвано та у зв`язку з чим позивач повернув раніше отримані на підставі цих договорів кошти. 

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2019 року суд постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4575,58 грн. 

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У поданій до суду апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Філоненком О. В. просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають у твердженні про незаконність та необґрунтованість рішення суду, ухваленого, на думку апелянта, з порушенням норм процесуального та матеріального права через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що суд дійшов необґрунтованого, всупереч наданим доказам, висновку про набуття ОСОБА_1 коштів від позивача без достатньої правової підстави. Суд не врахував, що між сторонами було укладено кілька договорів про надання туристичних послуг бронювання на виконання яких відповідачка сплатила керівництву ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ»кошти в готівковій формі. Надалі вона відмовилася від туристичних послуг, а сплаченій нею кошти позивач повернув частинами на її картковий рахунок, отже підстави для отримання нею цих коштів від позивача існували. 

Узагальнені доводи відповідача

       ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ»не скористалося своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу. 

Позиції учасників справи, висловлені у судовому засіданні

Відповідачка особисто в судове засідання не з`явилася. А її представник – адвокат Філоненко О. В. підтримав апеляційну скаргу та надав усні пояснення щодо неї.

Представник позивача – адвокат Коссов С. О. заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на неспроможність аргументів і вимог відповідачки.

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини: 

Згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ», ідентифікаційний код юридичної особи 38899234, місцезнаходження юридичної особи: в м.Київ, Дарницький район, вул.Княжий Затон, будинок 9-а, офіс 369, здійснює такі види діяльності: діяльність туристичних агентів (код КВЕД 79.11), діяльність туристичних операторів (код КВЕД 79.12), наданні інших послуг бронювання та пов`язана з ним діяльність (код КВЕД 79.90).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) являється держателем емітованої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» платіжної картки НОМЕР_2 .

З належного ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснено кілька переказів грошових коштів на картку, яка належить ОСОБА_1 , а саме: 21 квітня 2016 сплачено 7734,00 грн, 16 червня 2016 року сплачено 1135,00 грн, 14 вересня 2016 року сплачено 11500,00 грн, 14 грудня 2017 року сплачено 10231,00 грн, 08 травня 2018 року сплачено 8373,00 грн, 31 травня 2018 року сплачено 15210,00 грн, 02 липня 2018 року сплачено 19110,00 грн, 17 липня 2018 року сплачено 21070,00 грн, 09 серпня 2018 року сплачено 24202,00 грн. 

Всього позивачем сплачено відповідачу 118565,00 грн. Факт надходження цих коштів відповідачка визнає. У всіх платіжних дорученнях, які надав позивач, у графі «Призначення платежу» вказано, що це повернення коштів за ненадані послуги по заявці. 

Грошові кошти в сумі 5880 грн, сплачені позивачем за платіжним дорученням № 905 від 16 листопада 2016 року на банківський рахунок, який належить не відповідачці, а іншій особі, а отже відповідачка ці кошти не отримала.

11 січня 2019 року за заявою директора ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» ОСОБА_3 Олександровича у Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження за № 12019120270000037 за ч.1 ст.191 КК України за фактом привласнення грошових коштів бухгалтером ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» у період з 2016 по 2018 роки. 

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У цій справі, посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України, позивач пред`явив вимогу до відповідачки про стягнення грошових коштів, яких вона безпідставно набула за рахунок позивача. 

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть також виникати з актів цивільного законодавства, з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування, з рішення суду. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Частинами 1 – 2 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але надалі відпала.

Заперечуючи проти позову, відповідачка вказала, що правові підстави для набуття нею коштів, сплачених позивачем, існували. Такими підставами, на її думку, являлися повернення раніше сплачених нею позивачу коштів за розірваними між нею і ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» трьома договорами про надання послуг бронювання, а саме: договір від 11 квітня 2016 року № 46711, договір від 01 березня 2018 року № 115501 та договір від 12 червня 2018 року № 115068.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано заперечення проти позову, відповідачка надала до суду першої інстанції копії договорів про бронювання від 11 квітня 2016 року № 46711, від 01 березня 2018 року № 115501, від 12 червня 2018 року № 115068 (т. 1 с. 94 – 108), акта звірки від 26 грудня 2018 року (т. 1 с. 110) та показання свідка ОСОБА_4 .

Всі надані відповідачкою договори містять умову про те, що замовник, тобто ОСОБА_1 , сплатила обумовлену договорами ціну на момент їх підписання (пункт 2.2., 2.7. договорів). 

Позивач не визнав фактів існування між ним і відповідачкою договірних правовідносин.

Згідно з частинами 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин у письмовій формі належить вчиняти між фізичною та юридичною особою, крім правочинів передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Статтею 207 ЦК України передбачено, зокрема, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Надані відповідачкою копії договорів від 11 квітня 2016 року № 46711, від 01 березня 2018 року № 115501, від 12 червня 2018 року № 115068 не містять інформацію про технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань, технічні засоби ідентифікації сторони, спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них, умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів, тобто умов, визначених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», а тому не являються електронними договорами.

За пропозицією суду представник відповідачки надав для огляду договори, з яких були виготовлені їх копії, які містяться в матеріалах справи (т. 1 с. 94 – 108). 

Під час огляду цих документів апеляційний суд встановив, що текст договорів виготовлено за допомогою технічних засобів. На кожному першому та останньому аркуші договорів міститься кольорове зображення відбитку печатки ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ». На останніх аркушах договорів у розділі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » міститься підпис, а у розділі « ІНФОРМАЦІЯ_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » … Директор _____ ОСОБА_5 » міститься підпис та зображення відбитку печатки, які виконані за допомогою методів копіювання (точний метод копіювання за Класифікатором засобів копіювально-розмножувальної техніки суд не встановив). 

З такою оцінкою цих договорів погодилися у судовому засіданні представники сторін.

Таким чином, на всіх оглянутих судом договорах від 11 квітня 2016 року № 46711, від 01 березня 2018 року № 115501, від 12 червня 2018 року № 115068 відсутній оригінальний підпису директора ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» ОСОБА_6 О.

У матеріалах справи відсутні докази того, що надані відповідачкою договори були укладені за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку, як то передбачено ст. 207 ЦК України.

Договори від 11 квітня 2016 року № 46711, від 01 березня 2018 року № 115501, від 12 червня 2018 року № 115068 не містять умов про використання при їх вчиненні факсимільного відтворення підпису, зокрема, підпису директора та відбитку печатки ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ».

За таких обставин, надані відповідачкою договори не відповідають вимогам ст. 207 ЦК України, а отже і не відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності доказів та не підтверджують факти існування між сторонами договірних правовідносин та факти сплати відповідачкою на користь позивача коштів.

За приписами ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказуне подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Не відповідає цим вимогам і наданий відповідачкою акт звірки взаєморозрахунків від 26 грудня 2018 року (т. 1 с. 110). 

По-перше, у цьому акті вказано, що він підписаний бухгалтером ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» ОСОБА_2 в той час, як згідно з інформацією із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 с. 7 – 9) особою, уповноваженою представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності являється ОСОБА_7 , а не ОСОБА_2 . Наявність повноважень бухгалтера на підписання такого акту в ньому не зазначено.

По-друге, в акті вказано, що договори від 11 квітня 2016 року № 46711, від 01 березня 2018 року № 115501, від 12 червня 2018 року № 115068 укладено між ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» та ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Щодо показів допитаної судом як свідка колишнього бухгалтера ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» ОСОБА_4 , то місцевий суд обґрунтовано зазначив, що вона перебуває в особистих стосунках з відповідачем ОСОБА_1 , була звільнена з займаної посади бухгалтера ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ», крім того, за заявою позивача проводиться досудове слідство за фактом привласнення коштів бухгалтером ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ». Крім того, показання свідка не узгоджуються з іншими доказами по справі. Отже, надані свідком ОСОБА_2 показання є скомпрометованими, викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності. 

З урахуванням цього апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги надані відповідачкою докази, якими вона обґрунтовувала свої заперечення проти позову.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення суду, відповідачка вказала про те, що факт сплати нею коштів позивачу підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, які вона втратила. 

В апеляційній скарзі відповідачка на нові докази не посилалася.

В суді апеляційної інстанції представником відповідача надано копії квитанцій до прибуткових касових ордерів: 
№ 10 від 11 квітня 2016 року про прийняття ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» від ОСОБА_1 на підставі договору № 46711 коштів в сумі 30600,00 грн, 
№ 27 від 01 березня 2018 року про прийняття ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» від ОСОБА_1 на підставі договору № 115501 коштів в сумі 39000,00 грн, 
№ 31 від 12 червня 2018 року про прийняття ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» від ОСОБА_1 на підставі договору № 115068 коштів в сумі 64400,00 грн. 

Ці квитанції містять підпис бухгалтера ОСОБА_8 . С. та зображення відтиску печатки ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ».

На пропозицію суду представник відповідачки надав суду оригінали цих документів для огляду.

Представник відповідачки обґрунтував клопотання про долучення цих документів до справи тим, що квитанції до прибуткових касових ордерів у відповідачки були відсутні, а тому вона не мала можливості надати суду першої інстанції. Копію квитанції знайшла у себе колишній бухгалтер товариства – Яременко ОСОБА_9 . вже після розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегією суддів суду апеляційної інстанції задовольнила клопотання представника відповідача, оскільки ним доведено неможливість подання цього документа в суді першої інстанції.

У зв`язку з прийняттям нових доказів від відповідачки, дотримуючись принципу рівності і змагальності, за згодою представника відповідачки, апеляційний суд прийняв нові докази і від представника позивача, якими він спростує нових доказів відповідачки, а саме: довідку б/н від 23 січня 2020 року щодо здійснення обліку готівкових коштів; витяги з касової книги товариства за 2016-2018 роки, наказ № 37 від 12 серпня 2019 року про проведення ревізії фінансово-господарської діяльності бухгалтерії, акту за результатами ревізії від 12 серпня 2019 року.

Згідно з довідкою позивача, у товаристві облік готівкових коштів здійснюється в електронному вигляді в програмі «1С-Бухгалтерія», тому касова книга в паперовому вигляді не ведеться. У 2016-2018 роках готівкові кошти за надані послуги і, зокрема, від ОСОБА_1 на рахунок товариства не надходили.

Відповідно до витягів з касової книги ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» на 2016, на 2017 та на 2018 роки, які ведуться в електронному вигляді, записи про надходження готівкових коштів відсутні.

На підставі наказу директора ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» від 12 серпня 2019 року № 37 було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності бухгалтерії товариства в частині взаємовідносин, зокрема, з ОСОБА_1 . За наслідками ревізії складено акт від 12 серпня 2019 року про те, що в період з 2016 по 2018 роки на картковий рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» були перераховані грошові кошти за платіжними дорученнями, перелік яких співпадає з тими, що зазначені у позовній заяві, крім платіжного доручення № 905 від 16 листопада 2016 року на суму 5880,00 грн. При звірці проведених платежів з реєстрами щоденних платежів були виявлені розбіжності. Колишній бухгалтер ОСОБА_2 всупереч п.2.2. посадової інструкції здійснила банківські перекази на картковий рахунок ОСОБА_1 без узгодження з директором товариства. Ці перекази відсутні в реєстрах щоденних платежів. Шляхом аналізу касових документів та реєстру приходно-касових ордерів за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року ревізійною комісією встановлено, що готівкові кошти від ОСОБА_1 до каси ТОВ «СИСТЕМА БРОНЮВАННЯ ПУТІВКА.КОМ» не надходили.

Оскільки облік касових операцій позивачем здійснюється в електронній формі і відповідні книги не містять регістрів надходження коштів до каси взагалі, в тому числі від ОСОБА_1 , надані відповідачкою квитанції до прибуткових касових ордерів, які ведуться в паперовій формі є недостовірними доказами. 

З огляду на це суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами по справі відсутні будь-які договірні відносини щодо надання послуг із бронювання, а отже дійшов обґрунтованого висновку, що кошти в розмірі 118565,00 грн відповідачка отримала від позивача без достатньої правової підстави.

Встановивши ці обставини та правильно визначивши виниклі між сторонами правовідносини, суд правильно застосував норми ст. 1212 ЦК України.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки. Місцевий суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Про судові витрати

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно  змінює  розподіл  судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд не змінив і не скасував рішення суду першої інстанції, тому він не вирішує питання перерозподілу судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє представник – адвокат Філоненко Олександр Валентинович, без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2019 року без змін.

     Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 червня 2020 року 

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді А. М. Головань

С. І. Мурашко