Дата документу 26.05.2020 Справа № 317/905/20

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 травня 2020 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 317/905/20
Провадження №22-ц/807/1969/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
       за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2020 року про відмову у забезпеченні позову в складі судді Мінгазова Р.В. в справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, 
В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Долинської сільської ради про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 02 квітня 2020 року відкрито провадження в справі.

13 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з завою про забезпечення позову, в якій просив заборонити Долинській сільській раді Запорізького району, ТОВ «Александр Агро-3» та будь-яким іншим особам, до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти будь-які дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням), у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельною ділянкою площею 48,9 га, що розташована на території Долинської сільської ради, наданою для ведення фермерського господарства, або її частинами, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь-яким особам на виготовлення у тому числі вчиняти щодо цієї земельної ділянки будь-які дії, включаючи (але не обмежуючись): зайняття ділянки, ведення будь-яких сільськогосподарських робіт, перебування на ділянці техніки або персоналу, перешкоджання позивачу у користуванні земельною ділянкою у будь-який спосіб.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що 28 лютого 2020 року під час візиту до Управління Держгеокадастру йому стало відомо, що ОСОБА_2 подав до цієї установи якісь документи на розпаювання земельних ділянок, які він у незаконний спосіб відібрав у фермерів, у тому числі і у нього.
07 квітня 2020 року позивачем було отримано лист від ТОВ «Александр Агро-3» з вимогою про негайне звільнення належної позивачу земельної ділянки.
09 квітня 2020 року з десятої години ранку на належній позивачу земельній ділянці працівники ТОВ «Александр Агро-3» почали проводити обробку землі з використанням сільськогосподарської техніки. Приблизна вартість врожаю сільськогосподарських культур, висаджених позивачем на спірній ділянці під час її законного використання, становить не менше, ніж 700 000, 00 грн.
За заявами позивача про злочинні дії ОСОБА_2 та його спільників вже відкрито кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ст. 365 ч.2, 197-1, 206-1, 162 ч. 2 КК України.
Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може не тільки ускладнити, але і унеможливити виконання рішення суду, адже частину земельної ділянки вже фактично захоплено, а інша частина перебуває під реальною загрозою захоплення. Вказаний ним захід забезпечення позову є єдиним дієвим.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Долинською сільською радоюприйнято незаконне рішення, яке виконується шляхом силового захоплення земельної ділянки. Рішення сільської ради, яке оскаржується, він не може надати, оскільки голова сільської ради його приховує, текст рішення на сайті не публікується. Оскільки речового права на землю позивач може бути позбавлений виключно за рішенням суду, відсутність такого рішення є достатнім доказом протиправності дій відповідача. Різниця у площах земельної ділянки пояснюється незаконними діями ОСОБА_2 із землевпорядною документацією.

До апеляційного суду від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив з того, що вказана заява належним чином не обґрунтована, а посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду не підтверджені доказами.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

        З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в цій справі є визнання за ОСОБА_1 права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, визнання незаконним і скасування рішення Долинської сільської ради від 21 лютого 2020 року про припинення дії державного акту № 000663.

        ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом заборони Долинській сільській раді, ТОВ «Александр Агро-3» та будь-яким іншим особам до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти будь-які дії, пов`язані з розпорядженням земельною ділянкою площею 48,9 га, що розташована на території Долинської сільської ради, наданою для ведення фермерського господарства, або її частинами, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь-яким особам на виготовлення у тому числі вчиняти щодо цієї земельної ділянки будь-які дії.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що позивачем не надано самого рішення Долинської сільської ради, яке він просить визнати незаконним і скасувати, а також доказів незаконності дій відповідача щодо земельної ділянки площею 48,9 га, що знаходиться на території Долинської сільської ради.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності відповідного рішення Долинської сільської ради не спростовують правильних висновків суду та не доводять необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Викладені у заяві доводи не підтверджені належними та допустимими доказами у відповідності до положень статей 12, 81 ЦПК України.

Крім того, при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Однак, позивачем не доведено існування реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття такого заходу забезпечення позову. 

При поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи – підтверджені. Не може бути задоволена заява про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених ЦПК України.

Також судом першої інстанції правильно зазначено, що з листа ТОВ «Александ-Агро 3» та відповіді на нього не зрозуміло, про яку саме земельну ділянку йде мова.

Твердження апеляційної скарги, що різниця у площах земельної ділянки пояснюється очевидним мухлюванням ОСОБА_2 є безпідставними.

Крім того, у заяві про забезпечення позову не зазначено відомостей, що потрібні для практичної реалізації ухвали суду про забезпечення позову, які дозволяють ідентифікувати спірне нерухоме майно, щодо якого вживаються заходи забезпечення позову, зокрема не зазначено кадастровий номер земельної ділянки. Саме лише визначення заборони на вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки площею 48,9 га без зазначення її кадастрового номеру, тобто без чіткого встановлення щодо якої ж конкретної земельної ділянки заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії, фактично призводить до блокування вирішення земельних питань щодо будь-якої ділянки відповідного розміру (48, 9 га).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Із листа ТОВ «Александр-Агро 3» № 31/5 від 31.03.2020 вбачається, що ТОВ «Александр-Агро 3» були укладені договори оренди земельних ділянок, розташованих на території Долинської сільської ради загальною площею 52 га, та зазначено список орендодавців (власників землі) із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вказані у листі земельні ділянки стосуються предмету спору. Забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Александр-Агро 3», яке не є учасником справи, вчиняти будь-які дії, пов`язані з розпорядженням земельною ділянкою площею 48,9 га, що розташована на території Долинської сільської ради, без визначення меж та за відсутності достатніх доказів необхідності вжиття таких заходів, може перешкоджати здійсненню ним підприємницької діяльності як юридичної особи.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивачем спірна земельна ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами та перешкоджання йому використовувати земельну ділянку призведе до втрати заявником врожаю, не підтверджені належними та допустимими доказами.

       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що забезпечення позову шляхом встановлення заборони Долинській сільській раді, ТОВ «Александр-Агро 3» перешкоджати позивачу у користуванні земельною ділянкою у будь-який спосіб є окремою позовною вимогою.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2020 року про відмову у забезпеченні позову постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі – Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

               Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
               Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2020 року про відмову у забезпеченні позову в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 травня 2020 року.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова