Дата документу 05.06.2020 Справа № 337/533/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Справа № 22-ц/807/1891/20                                        Головуючий у 1-й інстанції: Мурашова Н.А.           
Є.У.№  337/533/20       Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року                                                        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                 Кримської О.М.,
Дашковської А.В.,

 розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначав, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого судовим наказом від 22.01.2020 з нього стягуються аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Посилаючись на те, що судовим рішенням від 10.01.2020 з нього стягуються аліменти на утримання другої дружини ОСОБА_3 у розмірі ј всіх видів його заробітку до досягнення їх спільної дитини трирічного віку та на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), просив суд на підставі ст.192 СК України зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частики на 1/6 частку його заробітку (доходу) щомісячно.
Рішенням Хортицького районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року позов задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Хортицького районного суду м.Запоріжжя №2-н/337/24/2020 (ЄУН 337/183/20) від 22.01.2020р., та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Судове рішення мотивовано тим, що позивач перебуває в шлюбі, на його утриманні знаходиться ще одна дитина та дружина. Встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум для задоволення щомісячних потреб самого позивача підлягає захисту.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення аліментів, зменшити їх розмір з 1/5 на 1/6 з усіх видів заробітку (Доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини. 
Копію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2020 року про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 04 травня 2020 року. 
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зі змісту статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам судове рішення першої інстанції відповідає в повній мірі.
Встановлено, що сторони до липня 2018 року перебували у шлюбі (а.с.8), є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого судовим наказом від 22 січня 2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму (а.с.40).
05.10.2018р. ОСОБА_1 уклав новий шлюб з ОСОБА_3 (а.с.9), ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився сина ОСОБА_6 (а.с.10).
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.01.2020р., яке набрало законної сили 11.02.2020р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.11.2019р. і до повноліття дитини. 
Цим же рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на її утримання в розмірі ј частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22.11.2019р. і до досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ..
Зазначене судове рішення пред`явлено до примусового виконання до Хортицького ВДВС м.Запоріжжя, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61210810 від 10.02.2020р. 
Позивач ОСОБА_1 працює в ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», має дохід у вигляді заробітної плати, середній розмір якої становить 28 864 грн. (а.с.57).
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Звертаючись до суду із вимогою про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , стягнутих судовим наказом від 22.01.2020, ОСОБА_1 зазначив, що на його утриманні перебуває ще одна дитина та дружина, на користь яких судовим рішенням від 18.01.2020 з його заробітної плати утримується Ѕ частка. Крім того позивач зазначив, що після розірвання шлюбу залишив відповідачці квартиру і автомобіль, а сам змушений орендувати житло.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, виходячи з принципу розумності та справедливості, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, дійшов правильного про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і зменшення розміру аліментів до 1/5 частки всіх видів заробітку позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачка користується їх спільним майном – квартирою і автомобілем, а він вимушений орендувати житло, є неспроможними. Наявність у сторін спільного майна, набутого у шлюбі, на яке позивач має право як співвласник, не є підставою для зменшення розміру утримання неповнолітньої дитини сторін. 
Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними та не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України для скасування або зміни судового рішення.
Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі – Закон № 540-IX).
За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хортицькогорайонного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Головуючий: І.В. Кочеткова
Судді: А.В. Дашковська
О.М. Кримська