ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4611/20 Справа № 201/1658/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні апеляційну скаргу
                        ОСОБА_1 ,
на ухвалу Жовтневого районному суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргів по зарплаті за 2014 рік, встановлення обставин наявності в наказі тексту, - 

В С Т А Н О В И Л А:

       Ухвалою Жовтневого районному суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргів по зарплаті за 2014 рік, встановлення обставин наявності в наказі тексту залишено без руху (а.с. 9-10).
        ОСОБА_1 не погодившись з вказаною ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду для продовження розгляду (а.с. 12).
Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара своїм передбаченим ст. 360 ЦПК України правом скористався та подав відзив на апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 подала відповідь на відзив.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районному суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
       Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи без руху позов ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргів по зарплаті за 2014 рік, встановлення обставин наявності в наказі тексту, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, позивачем при подачі позовної заяви до суду не було дотримано вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: 
- позивачем не надано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- позивачу необхідно надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
- позивачу необхідно сплатити судовий збір і надати докази про його сплату за вимогу про встановлення обставин наявності в наказі тексту, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. і надати документ, що підтверджує сплату судового збору. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Собор.р.м.Дніпра/Собор.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989269; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA538999980313121206000004005; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа).
- позивачу необхідно зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо: визначення розміру судових витрат.
Враховуючи вказану норму процесуального закону, колегія суддів переглядає спріну ухвалу суду тільки в частині визначення розміру судового збору, в іншій частині колегія суддів не переглядає, оскільки в іншій частині ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.
Залишаючи без руху позов та визначаючи розмір судового збору суд першої інстанції виходив з того, що позивачу необхідно сплатити судовий збір і надати докази про його сплату за вимогу про встановлення обставин наявності в наказі тексту, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. і надати документ, що підтверджує сплату судового збору.
Колегія суддів з таким висновком погоджується з наступних підстав.
За приписами ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Так, матеріалами справи встановлено, що 18 лютого 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила суд стягнути на її користь з відповідача борги по заробітній платі за 2014 рік та встановити обставину наявності в наказі № 2 від 03.01.1990 року тексту (а.с. 3).
Тобто, з поданої позовної заяви чітко видно, що позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру, а саме: стягнути борги по заробітній платі та встановити обставину.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач у відповідності до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору тільки щодо позовної вимоги про стягнення боргу по заробітній платі, в частині позовної вимоги про встановлення обставини у відповідності до норм чинного законодавства позивач не звільнена, а тому за вказану позовну вимоги повинна сплати судовий збір у розмірі визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір".
Доводи заявника в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції на свій розсуд доповнив предмет позову зазначенням фактично відсутньою у позові вимогою "встановлення обставин наявності в наказі тексту", колегія суддів вважає безпідставними, оскільки це спростовується матеріалами справи, а саме прохальною частиною позову.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки вони є однобічним твердженням заявника та не узгоджуються з вимогами Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а не за встановлення обставин наявності в наказі тексту.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районному суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                
                                                                       М.О. Макаров